Справа № 166/714/19
Суддя: Лозицький С. О.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/714/19
провадження № 2-адр/166/2/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

17 вересня 2020 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області - Лозицький С.О., за участі секретаря - Тарасюка О.М., заявника - ОСОБА_1 , розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 166/714/19 за позовом ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ратнівської селищної ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 23 березня 2020 року позов ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено повністю. Визнано протиправною та скасувано постанову адміністративної комісії Ратнівської селищної ради Волинської області про накладення адміністративного стягнення від 14.05.2019 року на ОСОБА_1 за ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення і провадження у справі закрито.

28 квітня 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнення на його користь моральної шкоди. В даній заяві ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Ратнівської селищної ради на його користь судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1921 грн., та 8100 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям до суду із місця відрядження в Херсонскій області, а також кошти в сумі одна гривня, для відшкодування завданої незаконним рішенням посадових осіб Ратнівської селищної ради, моральної шкоди. На підтвердження витрат до заяви додано: копію документа, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги та довідку про стан здоров`я.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області про ухвалення додаткового рішення зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за результатом розгляду адміністративної справи №166/714/19 Восьмим апеляційним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року провадження у даній справі поновлено.

В судовому засіданні заявник - ОСОБА_1 заяву підтримав повністю, просив її задовольнити. Крім того, подав суду доповнення до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, скерував до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви заперечує.

Згідно з частиною третьою статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Порядок ухвалення додаткового рішення у справі врегульований статтею 252 КАС України. Відповідно до приписів частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши доводи учасників справи у заяві (клопотанні), дослідивши письмові докази Суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення, з наступних підстав:

Підстави для ухвалення додаткового судового рішення визначені статтею 252 КАС України. Так відповідно до пунктів 1, 3 частини першої вказаної статті суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з наведеного вбачається, що учасник справи має право на звернення до суду із заявою про винесення додаткового рішення у справі, в тому числі й з підстави, якщо судом не вирішено питання щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення, або не вирішено питання про судові витрати, позаяк рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням, з поміж іншого, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 246 КАС України і розподілу судових витрат.

Водночас, синтаксичний аналіз правового припису «Суд … може … ухвалити додаткове рішення, якщо судом 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; … 3) не вирішено питання про судові витрати» дає підстави для висновку про те, що обставини щодо цього питання передують прийняттю судом кінцевого рішення у справі, щодо якого слід прийняти додаткове рішення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 135 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У заяві про ухвалення додаткового рішення у справі вказано, що позивачем понесено судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1921 грн. та 8100 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям до суду із місця відрядження в Херсонскій області. Документи, які додані на підтвердження зазначених витрат копія документу, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги. При цьому, документів, які б підтверджували витрати, пов`язані із прибуттям до суду із місця відрядження в Херсонскій області позивачем не подано.

Відповідно до положень частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина третя статті 143 КАС України). Як встановлено частиною п`ятою статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відтак, наведені вище норми передбачають можливість подання доказів понесених судових витрат після ухвалення судового рішення лише у разі, якщо під час судового розгляду до закінчення судових дебатів особа зробила про це відповідну заяву; неможливість подання доказів до вирішення справи по суті обумовлена поважними причинами. При цьому наслідки неподання у встановлений строк заяви або неподання відповідних доказів передбачені абзацом третім частини сьомої статті 139 КАС України.

Як вбачається із рішення суду від 23 березня 2020 року, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем. Проте, під час розгляду справи по суті до ухвалення судового рішення доказів про їх понесення позивачем суду не надано, як і не подано ні позивачем, ні його представником відповідної заяви, а тому суд не міг вирішити питання про такі судові витрати. Також не подано заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення у зв`язку із неможливістю надати їх з поважних причин до закінчення розгляду справи по суті. Також, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують поважність пропуску строку Позивачем.

Розгляд даної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини восьмої статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як вбачається зі змісту §4 глави 6 розділу ІІ КАС України до судових дебатів суд переходить після постановлення ухвали про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Наступною стадією судового розгляду після судових дебатів є вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення. Таким чином, незважаючи на те, що під час судового розгляду в спрощеному провадженні судові дебати не проводяться, позивач мав право зробити заяву про розгляд питання щодо розподілу судових витрат до моменту ухвалення судом рішення про закінчення з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами та до виходу суду до нарадчої кімнати. У цьому разі у резолютивній частині рішення вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат (пункт 4 частини шостої статті 246 КАС України).

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті до виходу суду до нарадчої кімнати позивач ОСОБА_1 та його представник не робили заяв про понесення позивачем судових витрат та неможливість подання доказів на їх підтвердження на той момент.

Враховуючи те, що у встановлений частиною сьомою статті 139 КАС України строк, позивач та його представник із заявами про стягнення судових витрат не зверталися, документів, які б підтверджували понесені такі витрати не подавали, відповідно Суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати ці питання, як і призначати судове засідання для їх вирішення, вказуючи про це у резолютивній частині рішення.

Твердження заявника про пропуск ним строку звернення до суду з відповідною заявою, у зв`язку з діючими обмеженнями на період епідемії коронавірусу і тимчасовими змінами в діяльності судової системи, є необгрунтованими, у зв`язку з тим, що змін діяльності суду у період карантинних обмежень, які б могли завадити заявнику звернутися до суду не відбулось. Крім того, заявник не зазначив, які саме карантинні обмеження завадили йому звернутися до суду з відповідною заявою.

Оскільки позивач подав вказану заяву і відповідні документи тільки після того, як суд ухвалив рішення у справі, то підстави для ухвалення за цією заявою додаткового рішення відповідно до статті 252 КАС України відсутні.

Щодо ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині стягнення з Ратнівської селищної ради на користь позивача завданої незаконним рішенням посадових осіб Ратнівської селищної ради моральної шкоди, Суд зазаначає наступне:

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

З матеріалів справи №166/714/19 за позовом ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що в данному адміністративному позові вимоги про стягнення з Ратнівської селищної ради на користь позивача моральної шкоди, завданої незаконним рішенням посадових осіб Ратнівської селищної ради, не ставилося. Жодних клопотань з приводу стягнення моральної шкоди ні ОСОБА_1 ні його представником під час розгляду справи не заявлялося.

Враховуючи вищевикладене, заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 248, 252, 256, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 166/714/19 за позовом ОСОБА_1 до Ратнівської селищної ради Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ратнівський районний суд Волинської області.

Суддя Лозицький С.О.