Справа № 640/17654/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 вересня 2020 року справа №640/17654/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформленого листом від 29 квітня 2020 року №2600-0311-8/52214 щодо відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 19 лютого 2020 року судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 16 березня 2020 року №2699; 2) зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 березня 2020 року №07.1-11/110, визначивши розмір щомісячного довічного грошового утримання в сумі 125 331,75 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГУ ПФУ в місті Києві, зазначаючи про протиправність відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», посилаючись на рішення Конституційного суду України від 18 лютого 2018 року №2-р/2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі №640/17654/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідач у встановлені строки відзив на позовну заяву не надав, що відповідно до положень частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд встановив, що вказана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №620/1116/20, адміністративне провадження №Пз/9901/5/20, за результатами зразкової справи, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 19 квітня 2016 року №1118-VIII у зв`язку з поданням заяви про відставку з посади судді Київського апеляційного господарського суду звільнено ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 30 червня 2016 року №09-24/2974/16, стаж роботи ОСОБА_1 станом на 02 червня 2016 року становить 28 років 01 місяць 16 днів, з яких:

- строкова військова служба у Збройних Силах СРСР - 2 роки 01 місяць 17 днів;

- студент Київського університету імені Т.Г. Шевченка - 02 роки 05 місяців;

- суддя Московського районного народного суду м. Києва - 06 років 02 місяці 08 днів;

- суддя Господарського суду міста Києва - 13 років 10 місяців 7 днів;

- суддя Київського апеляційного господарського суду - 03 роки 06 місяців 14 днів.

У відповідності до довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої на підставі особового рахунку за 2016 рік, заробітна плата, яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 28 708,00 грн.

Згідно з довідкою Північного апеляційного господарського суду про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 березня 2020 року №07.1-11/110, суддівська винагорода ОСОБА_1 станом на 18 лютого 2020 року становить 236 475,00 грн., у тому числі: посадовий оклад - 131 375,00 грн., доплата за вислугу років - 78 825,00 грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді - 6 568,75 грн., доплата за науковий ступінь - 19 706,25 грн.

За результатами розгляду заяви позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 березня 2020 року №2699, ГУ ПФУ в м. Києві листом від 29 квітня 2020 року №2600-0311-8/52214 відмовлено у проведенні перерахунку у зв`язку з тим, що розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, після 18 лютого 2020 року не змінювався.

Виходячи з меж позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 125 Конституції України передбачено, що підставами для звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ.

Згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ зокрема передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

З наведеного вбачається, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ передбачались особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

У відповідності до пункту 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

У свою чергу, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ.

У вказаному рішенні зокрема зазначено: «Судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом №1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України».

Згідно з частиною першою статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Враховуючи, що зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення ГУ ПФУ у м. Києві щодо відмови у перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 29 квітня 2020 року №2600-0311-8/52214 є протиправним та підлягає скасуванню, що є підставою для зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 16 березня 2020 року №07.1-11/110.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З огляду на зазначене, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 становить 125 331,75 грн. (118 237,50 грн. (50% суддівської винагороди) + 2 364,75 грн. (два відсотки грошового утримання судді) х 3 роки).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, на користь ОСОБА_1 належить присудити сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29 квітня 2020 року №2600-0311-8/52214 щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, згідно із заявою від 16 березня 2020 року №2699.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно з довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16 березня 2020 року №07.1-11/110, починаючи з 19 лютого 2020 року, визначивши розмір щомісячного довічного грошового утримання в сумі 125 331,75 грн.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко