Справа № 620/1201/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1201/20 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Служба Єдиного Замовника» (надалі за текстом - «Комунальне підприємство») звернулось до суду з позовом про визнання скасування: податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 133 022 грн. 94 коп. за затримку сплати грошового зобов`язання; податкового повідомлення-рішення № 4 від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 372 грн. 39 коп. за затримку реєстрації податкових накладних; податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 31 445 грн. 01 коп. за затримку сплати грошового зобов`язання

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що Головне управління ДФС у Чернігівській області протиправно змінило призначення платежів, що і призвело до порушення термінів сплати грошових зобов`язань.

Комунальне підприємство також звертало увагу на те, що перевірка була проведена поза межами термінів встановлених Податковим кодексом України.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити постанову про задоволення позову з підстав, наведених у позовній заяві.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2019 р. посадовцем Головного управління ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість та своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань, результати якої оформлено актом № 413/25-01-51-04/32126283.

Згідно цьому акту позивачем порушено строки сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

На підставі зазначеного акта контролюючим органом прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 133 022 грн. 94 коп. за затримку сплати грошового зобов`язання та податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 31 445 грн. 01 коп. за затримку сплати грошового зобов`язання.

Також із матеріалів справи вбачається, що на підставі акта перевірки № 414/25-01-51-04/32126283 Головним управлінням ДФС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 4 від 23.12.2019 р. про застосування штрафу у розмірі 372 грн. 39 коп. за затримку реєстрації податкових накладних.

Будь-яких аргументів щодо цього податкового повідомлення-рішення позивач ані у позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не навів.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України установлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 названої статті ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення № від 23.12.2019 р. та № від 23.12.2019 р. прийняті у зв`язку порушенням Комунальним підприємством строків сплати грошових зобов`язань як самостійно визначених платником податків, так і визначених контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями.

При цьому сторонами не заперечується той факт, що позивач сплачував поточні платежі, однак перераховані кошти спрямовувались Головним управлінням ДФС у Чернігівській області на погашення заборгованості.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків є обов`язком відповідача.

Відповідно ж до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Враховуючи наведене, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Помилковим є твердження позивача про те, що перевірку, оформлену актом № 413/25-01-51-04/32126283 від 04.12.2019 р., проведено поза межами строку встановленого статтею 76 ПК України.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Тобто, протягом 30 календарних днів має бути проведена лише камеральна податкової декларації, тоді як у даному випадку проводилась камеральна перевірка своєчасності сплати грошових зобов`язань, термін проведення якої в силу статті 102 ПК України становить 1095 днів.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 15 вересня 2020 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя В.П.Мельничук

Суддя О.М.Оксененко