Справа № 420/8357/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8357/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62693732 з примусового виконання виконавчого напису №13683, виданого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 23336,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийнявши до примусового виконання виконавчий напис №13863, відповідач діяв не в межах наданих повноважень та не у спосіб визначений законодавством України, незаконно прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження ВП №62603732 поза місцем розташування його виконавчого округу на території, де позивач ніколи не проживав, не перебував тимчасово, не мав майна та не отримував доходів.

Відповідачем надано до суд відзив на позовну заяву (а.с. 45-48), в якому останній зазначає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». У виконавчому написі №13863 від 23.07.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вказано місце проживання Боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 , знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Також відповідач зазначає, що 30 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулося до приватного виконавця із заявою №287485 від 28 липня 2020 року про примусове виконання рішення в якій просили відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №13863 від 23.07.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 23 336,02 гривень. В заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначена інформація, яка вказана у виконавчому написі, а саме, що фактичним місцем проживання боржника - ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 . При прийнятті виконавчого документа до виконання приватним виконавцем було перевірено виконавчий напис на відповідність вимог передбачених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Так, при прийнятті виконавчого напису жодного порушення у відповідність п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не виявлено, в результаті чого прийнято до виконання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» не скористалась своїм правом подання письмових пояснень.

Ухвалою суду від 04.09.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, відповідно до вимог КАС України.

Керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, представник ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» Скрипка А.О., звернулась до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича із заявою про примусове виконання рішення від 28.07.2020 року за вих. №287485/ВП/20, в якій просила відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №13863 від 23.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» у розмірі 23 336,02 гривень (Двадцять три тисячі триста тридцять шість гривень 02 копійки). У випадку встановлення доходу боржника, яким є: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , - звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) Боржника. (а.с. 49-50)

31.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 70-71).

06.08.2020 приватним виконавцем Клименко Р.В. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. (а.с. 13-14)

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною 1 статі 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі написи нотаріусів віднесено до виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Судом встановлено та вбачається з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Клименка Руслана Васильовича визначено: м. Київ.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно пункту 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Разом з тим, згідно відомостей з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчий округ, на території якого відповідач здійснює діяльність є м. Київ, тоді як місце проживання боржника (позивача) є місто Білгород-Дністровський.

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту ОСОБА_1 №004137527 та довідки про реєстрацію місця проживання особи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, у кредитному договорі надання від 24.04.2013 № 735-79-13-2, укладеного ОСОБА_1 із ПАТ «Банк «Київська Русь», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами UA-EA-2018-06-22-000031-b від 09.08.2018 є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» адресою проживання позивача є: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Випасне, вул Випаснянська, буд. 2.

Однак, під час оформлення 07.02.2020 виконавчого напису № 13863 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було зазначено 2 адреси боржника ОСОБА_1 а саме: місце реєстрації - АДРЕСА_3 та місце проживання - АДРЕСА_1 , яка не фігурує в будь-якому іншому документі. При цьому позивач заперечує факт свого проживання за адресою АДРЕСА_1 та наполягає, що мешкає за місцем реєстрації в м. Білгород - Дністровському Одеської області.

Крім того, доказом того, що позивач не має відношення до адреси, зазначеної як місце проживання ( АДРЕСА_1 ) є і те, що 06.08.2020 приватним виконавцем Клименко Р.В. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В зазначеній постанові вказано, що боржник отримує дохід від особи, якою є: Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, буд. 56.

При цьому, суд погоджується із доводами відповідача про те, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, що зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року по справі № 511/1342/17. Тобто під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження спірною постановою приватний виконавець не зобов`язаний здійснювати перевірочні заходи щодо вказаних у виконавчому документів відомостей.

Разом із тим, необхідно враховувати, що згідно з ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відзиві на позову відповідач посилається на положення Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зокрема на свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

В той же час, згідно з ст. 6 цього Закону офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції ведеться за адресою зареєстрованого місця проживання з особою.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для скасування рішення суб`єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов`язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову, належних учасників процесу), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

В той же час суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Безпосереднім предметом правової оцінки є рішення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису і в межах цього спору оцінці підлягають передумови прийняття оскаржуваного рішення та які виключають легальність такого рішення.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги факт зазначення у виконавчому написі № 13863 від 23.07.2020 сторонньої адреси боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , що мало наслідком подальше пред`явлення виконавчого документа до приватного виконавця з порушенням вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення про відкриття виконавчого провадження.

Складовою верховенства права є принцип правової визначеності, основу якого утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає наявним у суспільстві нормативним приписам. Про те, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права, йдеться в рішенні ЄСПЛ від 28 жовтня 1999 року «Брумареску проти Румунії» (пункт 61).

Принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Комплексний аналіз зазначеного правового явища вказує на те, що, оскільки діяльність суб`єктів перевіряється на відповідність дотримання законодавства, то застосовуючи принцип тлумачення від попереднього правового явища до наступного і навпаки, отримуємо правовий припис про те, що й суб`єкти владних повноважень у своїй владній діяльності мають повноваження застосовувати цей принцип верховенства права, який гарантований статтею 8 Конституції України, в тому числі в умовах відсутності законодавства, яке чітко регулює порядок здійснення адміністративних проваджень, як і в цьому випадку перевірочних та реєстраційних процедур.

При цьому суд не оминає увагою тієї обставини, що приватний виконавець під час прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження не зобов`язаний вчиняти виконавчі дії, спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Тобто постановлення відповідачем незаконного рішення про відкриття виконавчого провадження не пов`язано із безпосередньо недотриманням приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд із тим, встановивши, що передумовою прийняття оскаржуваного рішення про відкриття виконавчого провадження слугувало зазначення у виконавчому документі неналежної та взагалі сторонньої адреси боржника, суд вважає неприйнятним подальше провадження приватним виконавцем виконавчий дій за неналежним місцем виконання, що обумовлює необхідність у скасуванні постанови про відкриття виконавчого провадження № 62693732 щодо примусового виконання виконавчого напису № 13683 від 23.07.2020 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.

В цьому аспекті не заслуговує на увагу позиція відповідача щодо необхідності залишення оскаржуваної постанови в силі, а відтак і виконавчого провадження за неналежним місцем виконання рішення (виконавчого напису), адже всі подальші дії відбуватимуться всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження». Така позиція приватного виконавця, яка зводиться до відсутності обов`язку перевірки адреси боржника під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, базується виключно на засадах юридичного позитивізму, що суперечить засаді розумності правового регулювання. Зазначена аргументація деяким чином виправдовує дії приватного виконавця під час відкриття виконавчого провадження, проте жодним чином не дозволяє оцінювати оскаржуване рішення в світлі відповідності вимогам законодавства за встановлених судом обставин.

Відповідно до встановлених судом обставин та наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом фактів, оцінюючи надані сторонами у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, 06.08.2020 приватним виконавцем Клименко Р.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62693732 з примусового виконання виконавчого напису №13683, виданого 23.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 23336,02 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (адреса: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 );

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович (адреса: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31)

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ СІТІ ФІНАНС (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41)

Суддя П.П.Марин

.