Справа № 280/3313/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2020 року Справа № 280/3313/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Військового прокурору Запорізького гарнізону

в інтересах держави в особі:

Міністерства внутрішніх справ України

та - Національної академії Національної гвардії України

до - ОСОБА_1

про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військового прокурору Запорізького гарнізону в інтересах держави в особі:

Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - позивач1 ) та Національної академії Національної гвардії України (далі - позивач 2) до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача2 витрати, пов`язані з його утриманням у позивача 2 291358,84 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Національній академії Національної гвардії України з 31.08.2017 по 31.11.2019 за спеціальністю «Військове управлінняа». Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України № 196 с/ч від 01.09.2017 ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу Національної академії та на всі види забезпечення. У зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем 31.10.2020 контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами Національної академії Національної гвардії України, укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Національної академії Національної гвардії України і відповідачем достроково розірваний, а відповідач виключений із списків особового складу Академії наказом начальника Академії від 31.10.2019 № 244. Відтак, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Національній академії Національної гвардії України. Зазначає, що відповідачем заборгованість у розмірі 291358,84 грн до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодована, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

15.07.2020 від Військового прокурору Запорізького гарнізону через канцелярію суду (вх. №32357) подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 12.08.2020 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу запропоновано 15-ти денний строк для надання відзиву на позов.

Згідно з вимогами ч.3 ст.171 КАС України судом зроблено запит до Полянівської сільської ради щодо реєстрації місця проживання відповідача.

Відповідно до отриманої відповіді, відповідач зареєстрований за тією ж адресою, що і зазначена в позовній заяві.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

31.08.2020 від представника Національної академії Національної гвардії України до суду надійшла заява, в якій зазначено, що позивач не заперечує проти розгляду справи в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив навчання у НАДПС України з 31.08.2017 по 31.10.2019 на посаді курсанта.

На підставі наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 01.09.2017 №196 с/ч ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу академії та на всі види забезпечення, призначено курсантом та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії на період навчання з 31.08.2017.

12.10.2019 ОСОБА_1 скерував рапорт з проханням відрахувати його з навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання за наявності підстав передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

На підставі рапорту солдата ОСОБА_1 , наказу начальника Академії від 30.10.2019 №1042 видано наказ від 31.10.2019 №244 відповідно до якого з ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про навчання курсантів, відраховано з навчального закладу та виключено зі списків складу курсантів за наявності підстав передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» з 31.10.2019.

НАНТУ України перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України.

НАНТУ України розраховано фактичні витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 за весь час проходження ним навчання, з дня його зарахування у вищий навчальний військовий заклад (31.08.2017) по день його виключення зі списків особового складу вказаного навчального закладу (30.10.2019), які складають: витрат на грошове забезпечення - 225 180,26 грн; витрат на речове забезпечення - 10 437,84 грн; витрат на продовольче забезпечення - 44 071,42 грн; витрат на медичне забезпечення - 392,91 грн; витрат на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 11 276,41 грн; витрат на проїзд до місця проведення канікулярної відпустки та назад - 0,00 гривень.

Загальна сума витрат на утримання Відповідача в НАНГУ України за період з 28.07.2018 по 30.10.2019 склала 291 358,84 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались у даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до норм статті 3 "Про Збройні Сили України" - організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», види військової служби: військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як встановлено під час розгляду адміністративної справи підставою для розірвання контракту з ОСОБА_1 стало не бажання останнього проходити подальше навчання в Національній академії Національної гвардії України, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання за наявності підстав передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу, що зумовило розірвання контракту з відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача наявний обов`язок відшкодувати позивачу витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі системи Міністерства внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі - Порядок №964), який визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Пунктом 3 Порядку №964 передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних, серед іншого з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням.

Пунктами 3-4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Згідно пункту 6 Порядку №964, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно до п. 1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній академії Національної гвардії України курсант содат ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Національній академії Національної гвардії України здійснювалось шляхом здійснення грошового та продовольчого забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки - розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

У ході розгляду справи судом встановлено, що згідно з довідками-розрахунками витрати на утримання відповідача складаються з витрат на грошове забезпечення - 225 180,26 грн; витрат на речове забезпечення - 10 437,84 грн; витрат на продовольче забезпечення - 44 071,42 грн; витрат на медичне забезпечення - 392,91 грн; витрат на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями - 11 276,41 грн. Отже, загальна сума витрат на утримання Відповідача в НАНГУ України за період з 28.07.2018 по 30.10.2019 склала 291 358,84 грн.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи.

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тому понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Військового прокурору Запорізького гарнізону (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, буд. 2) в інтересах держави в особі: Міністерства внутрішніх справ України (01024, м, Київ, вул. А. Богомольця, буд. 10 Код ) та Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, пл. Захисників України, буд. 3, ) до - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, пл. Захисників України, буд. 3, ) витрати, пов`язані з його утриманням у Національної академії Національної гвардії України 291358 (двісті дев`яносто одна тисяча триста п`ятдесят вісім) грн 84 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 14.09.2020.

Суддя Р.В. Сацький