Справа № 360/4569/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року справа № 360/4569/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Харечко О.П., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року (повний текст складено 11 грудня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/4569/19 (суддя в 1 інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач), в якому просив:

1) визнати дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням довідок про заробіток для обчислення пенсії від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка надана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка надана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000, протиправними;

2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням довідок про заробіток для обчислення пенсії від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка надана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998, та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка надана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач здобув право на отримання пенсії по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 . 11 вересня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка відповідно до додатку 5 Постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, в якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробіток для обчислення пенсії від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка надана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка надана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000, додавши до заяви зазначені довідки. Листом від 19.09.2019 № 3729/2019 відповідач повідомив, що прийнято рішення відмовити ОСОБА_2 в перерахунку пенсії за заявою від 11.09.2019, так як не можливо врахувати довідку про заробітну плату від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка надана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 та довідку про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка надана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000, для обчислення пенсії, оскільки зазначені довідки первинними документами не підтверджені. Крім того, в єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань відсутні коди підприємств, а саме філій Луганського регіонального управління Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА - 20165528 та Управління Національного банку України в Луганській області - 09304032.

З посиланням на норми Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, практику Європейського суду, позивач вважає дії Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області протиправними, яка виразилися у відмові в перерахунку пенсії на заяву від 11 вересня 2019 року незаконними та протиправними. (арк. справи 3-6)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено. (арк.справи 67-71)

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив залишити її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 (арк. спр. 9-11).

Згідно із заявою про призначення пенсії від 08.01.2015 та наданих до неї документів, ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності за загальним захворюванням з 10.12.2014 (дата встановлення інвалідності), що підтверджується заявою про призначення пенсії від 08.01.2015, протоколом УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 20.01.2015 № 43, пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 (арк. спр. 10, 37, 38).

11.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії (зміна періоду 60 місяців до 01.07.2000) з більшого заробітку в порядку статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом із заявою про перерахунок пенсії позивачем були надані довідка про заробітну плату від 13.01.2012 № 17-030/03, видану Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000 в Луганській дирекції АК АПБ Україна та довідка про заробітну плату від 06.03.2012 № 45/12-2752, видану філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 (арк. спр. 15, 17-18).

Рішенням від 19 вересня 2019 № 3729/2019 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, оскільки Луганське регіональне управління ПАТ КБ НАДРА та Управління Національного банку України в Луганській області на території підконтрольній українській владі, не зареєстровані, тому довідки видані цими банками не приймаються (арк. спр. 14).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що будь-яких первинних документів, які б підтверджували нарахування, та /або виплату позивачеві зазначених в довідках сум, що є необхідною умовою для включення відомостей про заробітну плату до довідки й, відповідно, врахування при обрахунку розміру пенсії, позивачем не надано.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції неприйнятним та помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" «в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Зазначені конституційні положення розвинуті в розділі II Конституції України "Права, свободи та обов`язки людини і громадянина". Тим самим право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.»

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, який підтверджує стаж роботи.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Однак законодавство не встановлює, що неможливість здійснити перерахунок пенсії пенсіонеру є наслідком не надання підприємством документів для перевірки або неможливості їх перевірки.

Питання щодо подання та оформлення документів для перерахунку пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 далі Порядок 22-1).

Постановою правління ПФУ 4 вересня 2013 року № 15-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 р. за № 1661/2419327 ( далі Постанова 15-1 ) затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 1 Порядку 22-1 заява про призначення та перерахунку пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (підпункт 4.3 пункту 4 Порядку 22-1).

Право особи на одержання та перерахунок пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку 22-1).

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді заяви позивача від 11.09.2019 року відповідач порушив вищезазначені приписи Порядку 22-1 та Постанови 15-1.

При отриманні заяви від позивача та у спірному рішенні відповідач не зазначив, які саме первинні документи необхідно надати позивачу та взагалі не обґрунтував неврахування зазначених довідок.

Таким чином, спірне рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, прийняте відповідачем передчасно, без врахування вимог Порядку 22-1 і не можна вважати таким, яке прийнято на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пенсійним органом, а також судом першої інстанції не перевірені доводи позивача щодо належності та достовірності зазначених довідок.

Так, на вимогу суду апеляційної інстанції уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» надана інформація, що документація, в тому числі особова справа працівника банку ОСОБА_3 та документація з основної діяльності Банку, була передана архівній компанії для подальшої передачі на зберігання до Національного банку України, розташованому у м.Києві (арк.. справи 121-123, 128-132)

Таким чином, пенсійним органом грубо порушені вимоги п.п. 4.2 пункту 4 Порядку 22-1 та неправомірно перекладений обов`язок доведення достовірності даних довідок на позивача.

З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції є помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість перевірки даних, зазначених у вказаних довідках.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені вищезазначеними нормами Законів, Постанов Кабінету Міністрів та Порядку 21-1, Постанови 15-2 чим порушив права та законні інтереси позивача.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок про заробіток для обчислення пенсії від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка надана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998, та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка надана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000, тобто здійснити певні дії.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні вищенаведених конституційних принципів.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог та інтересів тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ч.1 ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.4 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Колегією суддів встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 11 вересня 2019 року (арк. справи 43), тому порушені права позивача підлягають відновленню з 1 вересня 2019 року.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії від 19 вересня 2019 року №379/2019 та Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2019 року з урахуванням довідки про заробітну плату від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка видана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка видана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем за подання адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 360/4569/19 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 360/4569/19 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про відмову в перерахунку пенсії від 19 вересня 2019 року №379/2019.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2019 року з урахуванням довідки про заробітну плату від 06.03.2012 № 45/12-2752, яка видана філією Луганського регіонального управління ПАТ КБ НАДРА за період роботи з 26.01.1994 по 09.03.1998 та довідки про заробітну плату від 12.01.2012 № 17-030/03, яка видана Управлінням Національного банку України в Луганській області за період роботи з 17.04.1998 по 04.09.2000.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Повне судове рішення складено 17 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г.Казначеєв

І.Д. Компанієць