Справа № 260/62/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа №260/62/19

адміністративне провадження №К/9901/25614/19

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 260/62/19

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Худлівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель, про визнання протиправним та скасування рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Курильця А.Р., суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Худлівської сільської ради, треті особи ОСОБА_2 , Державна екологічна інспекція у Закарпатській області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області в особі Управління з контролю за використанням та охороною земель про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення виконавчого комітету Худлівської сільської ради про "Надання дозволу на будівництво - відновлення берегоукріплення та мостового переходу через р. Безіменний, біля дворогосподарства АДРЕСА_1 на території Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області" від 18 травня 2018 року № 27.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, провадження в справі закрито.

Як встановлено, ОСОБА_1 , проживає в будинку АДРЕСА_2 . По межі його території проходить р. Безіменний, що підтверджується збірним кадастровим планом. Кадастровий номер ділянки позивача :12:015:0021.

ОСОБА_2 проживає в будинку АДРЕСА_1 . Кадастровий номер ділянки третьої особи :12:015:0014.

Рішенням виконавчого комітету Худлівської сільської ради «Про розгляд заяви ОСОБА_2 » від 18 травня 2018 року, № 27 надано дозвіл на проведення будівництва «Відновлення берегоукріплення та мостового переходу через р. Безіменний, біля дворогосподарства АДРЕСА_1 на території Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області".

У касаційній скарзі позивач заявив вимогу про скасування рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідач надав заперечення на касаційну скаргу, просив залишити скаргу без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення без задоволення касаційної скарги.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Суд виходить з того, що фактичною підставою звернення до суду стали протиправне, на думку позивача, рішення відповідача, яке порушує його право користування власністю.

З метою захисту своїх прав саме як власника позивач звернувся до адміністративного суду. Проте питання юрисдикції судами належним чином не з`ясовано.

Так, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він проживає в будинку АДРЕСА_2 . По межі його території проходить р. Безіменний. Починаючи з травня місяця минулого року, гр. ОСОБА_2 , не бажаючи їздити існуючою дорогою, почав будівництво в руслі р. Безіменний поряд з територією позивача. ОСОБА_2 самовільно звузив русло, позрізав берегоукріплення, змінив відкоси берега, чим створив загрозливу ситуацію для території будинку АДРЕСА_2 , оскільки при піднятті рівня води в дощові періоди, через звуження русла річки виникає загроза затоплення будинку та прилеглої території. Під час самовільного будівництва вже влаштовано опірну стінку з бутобетону та забетоновано опори для мостового переходу, який в цьому місці не передбачений.

Стаття 2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У цій нормі чітко визначено, що право, свобода або інтерес особи підлягають захисту в адміністративному суді (в порядку адміністративного судочинства), якщо вони порушені суб`єктами владних повноважень. Захист від порушення прав з боку інших осіб (тобто не суб`єктів владних повноважень) не є завданням адміністративного судочинства. Відтак, для визначення юрисдикції судам, окрім характеру правовідносин, слід з`ясовувати в чому позивач вбачає порушення своїх прав та хто є суб`єктом стверджуваного порушення.

Пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України передбачають, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, зокрема, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судами попередніх інстанцій належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

У справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані із наданням третій особі дозволу на будівництво - відновлення берегоукріплення та мостового переходу.

Звернувшись з позовом до Виконавчого комітету Худлівської сільської ради, позивач має на меті захистити своє право користування майном шляхом скасування рішення про надання третій особі дозволу на будівництво.

Суд вважає, що між позивачем та відповідачем немає жодних правовідносин. Права, які позивач вважає порушеними, порушені у зв`язку з тим, що, як зазначає позивач, ОСОБА_2 звузив русло, позрізав берегоукріплення, змінив відкоси берега, чим створив загрозливу ситуацію для території будинку позивача, оскільки при піднятті рівня води в дощові періоди, через звуження русла річки виникає загроза затоплення будинку та прилеглої території.

Відтак, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. З огляду на це, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустивши порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі № 260/62/19 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук