Справа № 184/1236/20
Суддя: Гукова Р. М.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 184/1236/20
Номер провадження 2-а/184/19/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Гукової Р.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Горкуши Дениса Петровича (вул..Ботанічна, 24, м.Вінниця, 21010) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 05.07.2020р. він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 19.390 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310 (номерний знак НОМЕР_2 ), під час якого на автомобільній дорозі М-12 на 387 км. Вінницької області був зупинений інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницький області капралом поліції Горкушею Д.П., який склав відносно позивача постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, не вказав фактичні габарити ТЗ з вантажем, не здійснив жодних вимірювань та знехтував встановленими чинним законодавством правилами проведення габаритно-вагового контролю. На підставі наведеного, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2781412 від 05.07.2020р. та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно наданого відзиву на позов, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, відповідач вказав на те, що працівники патрульної поліції контролюють дотримання учасниками дорожнього руху ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху та у випадку виявлення порушень наділені правом, в межах своїх повноважень, виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та притягувати осіб до адміністративної відповідальності. Так, 05.07.2020 року відповідач, керуючи транспортним засобом MAN TGS 19.390 з номерним знаком НОМЕР_1 з напівпричепом ВЕСТТ 975310 днз НОМЕР_2 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу шириною 3,80м без відповідного дозволу, чим порушив вимоги п.22.5 ПДР України. Встановивши усі обставини правопорушення, інспектором було прийнято рішення про притягнення вказаного водія до адміністративної відповідальності та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.132-1 КУпАП. Також відповідач посилається на відсутність обов`язку працівника поліції, згідно ст..258 КУпАП, на складення протоколу про адміністративне правопорушення та застосування у даному випадку скороченого провадження у справах про адміністративне правопорушення, як передбачає фіксацію адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення, що не призводить до порушення процесуальних прав водія, оскільки реалізація права на захист та участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення може бути реалізоване особою шляхом оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення до суду. Крім того відповідач зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, на підтвердження зазначених ним у позовній заяві обставин, які є підставою його позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.07.2020р. суддею прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Горкуши Д.П. про скасування постанови про адміністративне правопорушення та призначено розгляд справи у судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач до суду з клопотанням про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не звертався.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.07.2020 року інспектор роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрал поліції Горкуша Денис Петрович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2781412 за порушення ОСОБА_1 п.22.5 ПДР - порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, яке полягало у тому, що останній 05.07.2020р. у Вінницькій області, траса М12 на 387 км, керував автомобілем, перевозив вантаж - комбайн загальною шириною більше ніж зазначено в дозволі та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

05.07.2020 року позивач отримав копію постанови.

Не погодившись із вказаною постановою, 15.07.2020 року (згідно поштового штемпеля на конверті) позивач звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Горкуши Д.П. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У свою чергу, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У свою чергу, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу та події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абзацу 17 п. 1.10 ПДР «габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю».

Згідно п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Як вбачається із п.2 ч.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Даний порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п.1 Порядку №879).

Підп.2 п.2 Порядку №879 встановлено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (вісі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (підп.6 п.2 Порядку №879).

В п.6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Крім цього, відповідно до п.п. 16, 18, 19 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль. За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Пунктом 25 Порядку №879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Таким чином, доказом належності транспортних засобів до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Відповідно до дозволу №2020-5 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні MAN TGS 19.390, НОМЕР_1 , причіп: ВЕСТТ 975310, НОМЕР_2 , вантаж: ТЕХНІКА від 26.06.2020р., позивач має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: довжина 22,00 м.; ширина 3,5 м.; висота 4,49 м.; загальна вага автопоїзду з вантажем 44,00 т.; навантаження на найбільш навантажену вісь 12,00 т.; вантаж виступає за задній габарит ТЗ на 3,00 м.

З дослідженого відео з боді-камери поліцейського, судом не вбачається в діях поліцейського вимірювання вантажу, відповідно до діючого законодавства.

Крім того, відповідач до відзиву надає фотокопію, де шляхом вимірювання за допомогою рулетки працівниками поліції визначено габарити вантажу, що перевищують дозволені габарити, встановлені дозволом № 2020-5 НГ.

Однак, з наданої фотокопії неможливо встановити габарити вантажу, оскільки на рулетці зазначено 80.

Крім того, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п.п. 3, 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п. 18 цього Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до п. 20 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у суді.

Водночас, як встановлено у судовому засіданні, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивач порушив п.22.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП України, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.290 КАСУ суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин постанову не можна визнати законною, так як у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.132-1 КУПАП.

Крім того, відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд встановив відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, тому відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП суд закриває провадження у справі.

Крім того, відповідно до ст..139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 5, 6-8, 10, 19, 20, 25,79, 242-244, 246, 251, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капрала поліції Горкуши Дениса Петровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія ЕАМ №2781412, винесену інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Горкушею Денисом Петровичем, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відшкодувати ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 420,40 грн. з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України (р/р 2745, МФО 820172, ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту поліції Національної поліції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова