Справа № 160/5961/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року Справа № 160/5961/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
01.06.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
05.06.2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду доказів на підтвердження обставин, які свідчать про майновий стан позивача (а.с. 22).
16.06.2020 року позивач повідомив суд про виконання вимог ухвали від 05.06.2020 року та надав квитанцію про сплату судового збору у сумі 840,80 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 17.07.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня врученняухвали про відкриттяпровадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.03.2020 року звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровської області було відмовлено йому в призначенні пенсії, оскільки згідно наданих документів загальний стаж роботи становить 31 рік 1 місяць 20 днів, пільговий стаж становить 5 років 11 місяців 27 днів. Тобто відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відсутній необхідний пільговий стаж на дату звернення. Позивач вважає неправомірною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ним до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують його право на призначення такої пенсії.
При цьому, у відзиві на позов відповідач просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» та Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», так як спір породжує для підприємства обов`язки, зокрема, щодо відшкодування органам Пенсійного фонду за свого працівника виплачену пільгову пенсію.
Дослідивши заявлене клопотання, суд зазначає, що обставин, за яких би суд дійшов висновку, що ухвалене за результатами розгляду справи рішення може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки ПрАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.
18.08.2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1), повинен бути включений весь час роботи зі шкідливими умовами праці на підприємствах ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та AT «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 27.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, до пільгового стажу були зараховані періоди роботи з 27.01.2001 року по 27.01.2001 року, з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року, з 23.07.2002 року по 20.08.2002 року водієм автотранспортних засобів, зайнятим на транспортуванні гарної маси в кар`єрі завглибшки 150 метрів і глибше, з 18.04.2005 року по 25.02.2007 року, з 11.03.2007 року по 22.07.2007 року, з 04.08.2007 року по 25.01.2008 року, з 09.02.2008 року по 15.06.2008 року, з 28.06.2008 року по 02.02.2009 року, з 15.02.2009 року по 05.04.2009 року, з 02.04.2010 року по 11.04.2012 року слюсарем-ремонтником па ВАТ «АрселорМіттап Кривий Ріг», правонаступником якого є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Отже, спір між сторонами виник стосовно непризначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Вирішуючиспір по суті заявлених позовнихвимог, суд виходить з наступного.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно до п. 2 розд. ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому, згідно п. 2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 «Про затвердження порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закону № 1788-XII), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктами 1, 2 Порядку № 637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
З аналізу наведених норм вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що в період з 24.07.1991 року по 25.11.1994 року позивач працював водієм всіх марок автомобілів і на всіх видах перевезень автотранспортного цеху в Акціонерному товаристві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; в період з 15.07.1997 року по 30.10.2000 року - водієм автомобіля БілАЗ по вивезенні гірничої маси із кар`єру гірничо-транспортного цеху в Акціонерному товаристві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»; з 16.11.2000 року по 01.11.2002 року водієм автотранспортних засобів, зайнятий на транспортуванні гірничої маси в технологічному процесу кар`єра, з повним робочим днем у кар`єрі глибиною 150 метрів і нижче на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; з 24.03.2005 року по 11.04.2012 року слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом обладнання в місцях його встановлення на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Судом встановлено, що періоди роботи з 27.01.2001 року по 27.01.2001 року, з 01.06.2001 року по 30.06.2001 року, з 23.07.2002 року по 20.08.2002 року на посаді водія автотранспортних засобів, зайнятих на транспортування гірної маси в кар`єрі завглибшки 150 метрів і глибше, а також з 18.04.2005 року по 25.02.2007 року, з 11.03.2007 року по 22.07.2007 року, з 04.08.2007 року по 25.01.2008 року, з 09.02.2008 року по 15.06.2008 року, з 28.06.2008 року по 02.02.2009 року, з 15.02.2009 року по 05.04.2009 року, з 02.04.2010 року по 11.04.2012 року на посаді слюсаря-ремонтника на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зараховані відповідачем до пільгового періоду роботи за Списком №1, оскільки підтверджені записами трудової книжки, а також уточнюючою довідкою підприємства від 28.11.2019 року №1317.
При цьому, період роботи позивача водієм з 24.07.1991 року по 25.11.1994 року та водієм автомобіля БілАЗ з вивозу гірської маси з 15.07.1997 року по 30.10.2000 року на АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» відповідачем не зараховано до пільгового періоду роботи за Списком №1, оскільки згідно уточнюючої довідки підприємства, вказані періоди зараховано до пільгового стажу за Списком №2.
Так, однією із умов зарахування певного періоду роботи до роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком №1 або Списком №2 є, зокрема, є наявність професії і виробництва у Списках, чинних на період роботи особи (наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383).
Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі по тексту - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
Пунктом 8 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються "Список № 1 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" і "Список № 2 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах" (мовою оригіналу), затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173.
Так, в період роботи позивача діяли Списки №1 і №2, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, постановою Кабінету Міністрів України СРСР від 26.01.1991 р. №10, постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1994 р. №162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36, які потрібно застосовувати в даному випадку.
При цьому, у вказаних постановах посада водія в Списках №1 відсутня, однак є «працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках (з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше), крім зайнятих на поверхні».
Суд зазначає, що твердження позивача про те, що посада водія відноситься до посад працівників, зайнятих повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках (з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше), крім зайнятих на поверхні, є помилковими.
Крім того, як вбачається із записів, зроблених у трудовій книжці за даний період, остання не містить записів щодо роботи водієм позивача повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках (з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше) для зарахування до стажу за Списком №1.
Отже, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 працював водієм на АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», однак зазначені докази не свідчать про те, що позивач, як водій, був зайнятий повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках (з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше).
Таким чином, період зайнятості позивача поза межами кар`єру до пільгового стажу за Списком №1, не може бути зараховано, у зв`язку з чим пільговий стаж роботи позивача в шкідливих умовах праці за Списком № 1 становить саме 5 років11 місяців 27 днів.
За таких обставин, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовляючи позивачу в зарахуванні спірного періоду до пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 діяло правомірно та обгрунтовано.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не зарахування спірного періоду до пенсії позивача на пільгових умовах за Списком № 1 вчинені на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець