Справа № 946/8812/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 946/8812/19
Головуючий в 1 інстанції: Бурнусус О.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року (суддя Бурнусус О.О., м. Ізмаїл, Одеська обл., повний текст рішення складений 22 червня 2020 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Василенка Владислава Станіславовича, відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до інспектора поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Василенка В.С., відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 17.11.2019 року серії ЕАК №1758270, якою на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був задоволений. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1758270 від 17.11.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням третя особа УПП в Одеській області ДПП подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Апелянт зазначає, що позов заявлений до неналежного відповідача, а суд першої інстанції не вирішив питання про залучення до участі у справі належного відповідача - УПП в Одеській області ДПП.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що факт здійснення обгону на перехресті позивачкою зафіксовано відеореєстратором, встановленим у службовому транспорті, що є належним та допустимим доказом.

27 липня 2020 року ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду задоволено клопотання Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, визнано поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року, наведені апелянтом в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та поновлено Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції строк на апеляційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року, залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

28 серпня 2020 року позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою апеляційного суду від 01 вересня 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.09.20 р. о 10.00.

16 вересня 2020 року представник апелянта у судове засідання не з`явився. Про час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат Горбенко М.С. подав клопотання про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, адже процесуальна позиція викладена у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС Україна неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справа розглянута апеляційним судом за їх відсутністю. Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.11.2019 року інспектор відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Василенком В.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивачку по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1758270 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.11.2019 року вбачається, що 17.11.2019 року о 12 годині 50 хвилин на автодорозі Одеса - Ізмаїл, в напрямку м. Ізмаїл ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д/н НОМЕР_1 , здійснила обгін на перехресті та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, оскільки відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем порушення ПДР не надано до суду доказів, які б беззаперечно відображали подію, яка викладена в оскаржуваній постанові, а тому відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення.

Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає, оскільки суд першої інстанції при розгляді даної справи допустив порушення норм процесуального права та вирішив по суті позовні вимоги до неналежного відвідача, не залучивши до розгляду справи належного відповідача, а також неповно з`ясував обставини справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії інспектора та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яку винесено інспектором поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Василенком В.С.

Відповідно до приписів ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення. Працівники ж органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Враховуючи, що стягнення за ст. 222 КУпАП накладаються саме уповноваженими на те державними органами, а в даному випадку це УПП в Одеській області ДПП, то саме цей державний орган і повинен бути відповідачем у даній справі за позовною вимогою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1792279 від 25.11.2019 року.

За змістом частин 3, 4 ст. 48 КАС України вбачається, що в разі, коли позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Отже, суд першої інстанції розглянув даний спір без залучення належного відповідача, тобто УПП в Одеській області ДПП в якості належного відповідача або другого відповідача.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем до розгляду справи по суті заявлялося клопотання про залучення УПП в Одеській області ДПП в якості співвідповідача, проте дане клопотання залишилось поза увагою суду першої інстанції (а.с. 93-94).

Відповідно до ч. 7 ст. 48 КАС України заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що адміністративне процесуальне законодавство не передбачає можливості здійснювати заміну або залучати відповідача на стадії апеляційного перегляду.

Відтак, результатом розгляду судом заявленого позивачем позову до інспектора поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Василенка В.С., відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення має бути відмова у задоволенні такого позову до цих відповідачів.

Таким чином, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року №724/716/16-а.

Окрім того, доводи апелянта щодо доведеності вчинення позивачкою порушення правил ПДР знайшли своє підтвердження, оскільки факт вчинення позивачкою правопорушення підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, з відеозапису «video 2019-12-03 08-45-01» вбачається, що транспортний засіб позивачки - Toyota Саmrу, номерний знак НОМЕР_1 здійснює обгін службового транспортного засобу поліції по зустрічній смузі для руху та не змінюючи смугу для руху здійснює обгін на перехресті транспортного засобу Lada 2170 в зоні дії попереджувального дорожнього знаку 1.23.1 та наявності дорожньої розмітки 1.1. (а.с. 85).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію довів та обґрунтував.

У зв`язку з цим, за результатом апеляційного розгляду даної справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова інспектора поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Василенка В.С. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 17.11.2019 року серії ЕАК №1758270 у виді штрафу в розмірі 425 грн. ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та прийнята з урахуванням усіх фактичних обставин, без порушень її прав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови від 17.11.2019 року серії ЕАК №1758270.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відтак, апеляційна скарга УПП в Одеській області ДПП підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 272, 286, 292, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Василенка Владислава Станіславовича, відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови від 17.11.2019 року серії ЕАК №1758270.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов