Справа № 295/6248/16-а
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2020 року м. Житомир справа № 295/6248/16-а

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

суддів: Попової О. Г., Майстренко Н. М.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про скасування постанови.

встановив:

Позивач звернулась до Богунського районного суду м. Житомира із позовом, у якому просить: визнати неправомірними дії та рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 15.03.2016 року № 3204/04 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії згідно довідки № 18/80 від 11.02.2016 року, виданої прокуратурою Житомирської області, у зв`язку зі змінами розміру заробітної плати згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії (01.08.2006 року), у розмірі 80% від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці № 18/80 від 11.02.2016 року, з 01.01.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 року, позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 р. без змін.

Не погодившись з ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 27 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року у справі № 295/6248/16-а залишено без змін.

29 січня 2020 року позивач звернулася до Богунського районного суду м. Житомира із заявою про перегляд постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 року за виключними обставинами. Заяву обгрунтовано тим, що після винесення постанови Богунським районним судом м. Житомира та набранням нею законної сили Конституційним судом України встановлена неконституційність окремого положення положенням закону застосовано судом при вирішенні справи, що є підставою для перегляду вищевказаного судового рішення.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 30.01.2020 року вказану заява ОСОБА_1 передано на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду для розгляду поданої заяви визначено колегію суддів у складі: Нагірняк М. Ф. - головуючого судді та суддів - Майстренко Н. М., Попова О. Г., про що свідчить витяг з протоколу автоматизованого розподілу справи від 01.04.2020 року

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 року в адміністративній справі №295/6248/16-а повернуто заявнику.

Не погодившись з рішенням суду позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання провести перерахунок пенсії скасовано. Справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

03 серпня 2020 року адміністративна справа повернулась до Житомирського окружного адміністративного суду.

05 серпня 2020 року суддя Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняк М. Ф. подав заяву про самовідвід. Заява мотивована тим, що суддя Нагірняк М.Ф. висловив свою думку щодо пісудності заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Богунського районного суду в м. Житомира від 25 липня 2016 року по справі №295/6248/16-а, а тому суддя не може брати участі в розгляді даної справи. З метою зміцнення та підтримки довіри суспільства до судової влади, уникнення звинувачень в неупередженості судового розгляду цієї справи та забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у безсторонності судді у справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року заяву судді Нагірняк М. Ф. про самовідвід задоволено. Відведено суддю Нагірняк М. Ф. від розгляду справи №295/6248/16-а за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 року в адміністративній справі №295/6248/16-а за виключними обставинами. Передано справу за заявою ОСОБА_1 для визначення судді в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду для розгляду поданої заяви визначено колегію суддів у складі: Шимонович Р. М. - головуючого судді та суддів - Майстренко Н. М., Попова О. Г., про що свідчить витяг з протоколу автоматизованого розподілу справи від 05.08.2020 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року відкрито провадження за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про скасування постанови. Призначено відкрите судове засідання на 02 вересня 2020 року.

У судовому засіданні позивач просила задовольнити заяву про перегляд постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25.07.2016 за виключними обставинами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Окрім того, зазначив, що підтримує позицію викладену у відзиві №0600-0802-8/25808 від 11.06.2020 року. Зокрема, стверджує, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019, а відтак, вимога позивача в здійсненні перерахунку з 2016 року є безпідставною.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 361 КАС України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з серпня 2006 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону Україну "Про прокуратуру"№1789-ХІІ від 05.11.1991 року у розмірі 80 відсотків заробітної плати.

11.02.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії згідно довідки прокуратури Житомирської області №18/80 від 11.02.2016 року, в якій зазначено, що заробітна плата працюючого на відповідній посаді працівника прокуратури станом на 01.12.2015 р. згідно постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 року складається з: основного окладу 1865,00 грн., класного чину 125,00 грн., вислуги років 398,00 грн., щомісячної премії, на яку нараховуються страхові внески 3686,12 грн. Доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливо важливої роботи 1671,60 грн., матеріальна допомога на оздоровлення 338,30 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань 338,30 грн., що всього становить 8422,32 грн.

Листом від 15.03.2016 року відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, посилаючись на те, що відповідно до пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213-VIII), яким передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв`язку з викладеним, вважає, що з 01.06.2015 року пенсії в порядку та умовах визначених перерахованими вище законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Оцінюючи доводи, викладені у заяві про перегляд постанови за виключними обставинами, суд виходить з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, Конституційний Суд України уповноважений визначати у своєму рішенні момент втрати чинності законів, інших актів або їх окремих положень, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У резолютивній частині рішення №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року встановлено наступний порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Варто звернути увагу на те, що саме з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, згідно з якими повноваження з визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Таким чином, станом на день звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки на момент вчинення таких дій частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, визначаються Кабінетом Міністрів України, була чинною.

Відповідно до ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, висновки Конституційного Суду України, викладені в рішенні №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 року не можуть бути застосовані до правовідносин щодо перерахунку пенсії позивачеві за період до 13.12.2019 відповідно до заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Відповідно до обставин вказаної справи Верховний Суд розглядав питання щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з визнанням неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин правової норми, яка визнана неконституційною, оскільки вона втрачає силу з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України та не має зворотної сили.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи положення законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 року відсутні, тому заява позивача про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 368, 369 КАС України суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 року - відмовити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2016 року залишити в силі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шимонович

Судді О. Г. Попова

Н. М. Майстренко