Справа № 520/9003/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 вересня 2020 р. № 520/9003/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним рішення від 18.06.2020 року №53 Відділу з питань перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.06.2020 року перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2 група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та проводити виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру виплати пенсії виходячи з 90 % від суми заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно довідки №04-05-11-15/2521 від 01.06.2020 року, виданою Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що рішення від 18.06.2020 року №53 Відділу з питань перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії є протиправним, відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити. Також вказав, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що 05.06.2013 року позивачу призначено пенсію по інвалідності (ІІ група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року в розмірі 90% від заробітної плати.

Позивач 16.06.2020 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки №04-05-11-15/2521 від 01.06.2020 року, виданою Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області.

Рішенням №53 Відділу з питань перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено у перерахунку пенсії державного службовця.

Відповідач обґрунтував свою позицію тим, що на даний час Законом України «Про Державну службу» від 10.12.2015 року, який набрав чинність з 01.05.2016 року не передбачено перерахунок раніше призначених пенсій державним службовцям.

Не погоджуючись з вказаним вище позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, який був чинний на момент призначення позивачу пенсії.

Згідно ст.37-1 вказаної редакції Закону у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за ним Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, то втратили чинність, деяких законодавчих актів України».

Згідно п.11 цього Закону текст ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» викладений у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України».

Порядок перерахунку пенсій державних службовців був урегульований пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій».

Пунктом 4 передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2002 року № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:

пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержану заробітну плату на момент перерахунку;

іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

На момент призначення пенсії постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку- для обчислення пенсій» діяла.

19.06.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №525 «Про внесення змін у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. №268», якою підвищено посадові оклади працівників органів місцевого самоврядування.

Постанова набула чинності з дня опублікування - 25.06.2019.

Позивачу Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області видано довідку про заробітну плату від 01.06.2020.

Пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій», а згодом постанова Кабінету Міністрів України від 21.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» визнана такою, що втратила чинність, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622.

Необхідно зауважити, що згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Стаття 22 Конституції України визначає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними; конституційні права свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та Закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами, в тому числі і за Законом України «Про державну службу».

Тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається.

Аналізуючи категорію «звуження змісту прав і свобод» Конституційний Суд України в мотивувальній частині свого Рішення від 11.10.2005 № 8-рн/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного грошового утримання) констатував, що міст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами і свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь- яких інших кількістю вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики (абз. 5, 6 пункту 4).

Крім того, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.09.2005 № 5- рп/2005 роз`яснив своє розуміння словосполучення «звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина», що міститься в частині третій статті 22 Конституції України.

Так, Конституційний Суд України вважає, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя). Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні діяльності визначальними поняття змісту прав і свобод є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини це їх сутісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними.

При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

У зв`язку з ним Конституційний Суд України вважає, що визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх в дії, внесення змін до них і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина с скасуванням або обмеженням цих прав і свобод.

Таким чином, скасування п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення заробітку для обчислення пенсій» та визнання вказаної постанови такою, що втратила чинність, є скасуванням права позивача на перерахунок пенсії державного службовця, що порушує норму прямої дії ст.22 Конституції України.

Таким чином, рішення відповідача по справі прийнято у спосіб, який не відповідає ст.22 Конституції України та ст.37-1 Закону України «Про державну службу», якою передбачено проведення перерахунку пенсій державних службовців.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає або суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами при вирішенні питання про перерахунок пенсії державного службовця підлягає застосуванню Закон України «Про державну службу», а саме нормативні положення ст. 37-1 цього Закону, які були діючими на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців.

Відповідно до п.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт. який мас вищу юридичну силу.

У даному випадку вишу юридичну силу має Закон України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), яким передбачено проведення перерахунку пенсії державних службовців.

Конституційний Суд України в п. 3 рішення №3-рп/2012 від 25.01.2012 констатував, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади» виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України па відповідний рік та інших законів України».

З огляду на вказане вище, рішення від 18.06.2020 року №53 Відділу з питань перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року є протиправним, відтак підлягає скасуванню з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України.

Суд вважає, що з метою дотримання принципу верховенства права, недопущення погіршення, звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, виплата пенсії позивачу повинна здійснюватися без обмеження граничним розміром.

Крім того, у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року (категорія справи 826/4418/14), вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З метою відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.06.2020 року перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2 група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та проводити виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру виплати пенсії виходячи з 90 % від суми заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно довідки №04-05-11-15/2521 від 01.06.2020 року, виданою Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241 247, 255, 257, 263, 291, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 18.06.2020 року №53 Відділу з питань перерахунків пенсій №8 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у проведенні перерахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 16.06.2020 року перерахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії, по інвалідності (2 група) згідно ст. 37 ЗУ «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 року та проводити виплати перерахованої пенсії без обмеження граничного розміру виплати пенсії виходячи з 90 % від суми заробітної плати, без обмеження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії, згідно довідки №04-05-11-15/2521 від 01.06.2020 року, виданою Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.