Справа № 695/655/16-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 695/655/16-а

адміністративне провадження № К/9901/10115/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016р. (судді - Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Земельна Імперія» про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Вишневої міської ради від 10.12.2015р. №1-01/IV7-21 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в оренду строком на 5 (п`ять) років земельної ділянки площею 0,0095 га по АДРЕСА_1 »;

зобов`язати відповідача повторно розглянути його клопотання від 25.02.2013р. щодо затвердження проекту землеустрою ТОВ «Земельна імперія» стосовно відведення йому в оренду строком на 5 календарних років земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0095 га, з врахуванням підстав скасування незаконного рішення від 10.12.2015р. №1-01/IV7-21.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що протягом 2013 - 2015 років у відповідача на затверджені перебував проект землеустрою щодо відведення йому в оренду строком на п`ять календарних років земельної ділянки площею 0,0095 га (95 кв.м.) по АДРЕСА_1 , погоджений відповідними уповноваженими органами. Проте на сесії Вишневої міської ради 10.12.2015р. відповідачем прийнято рішення №1-01/IV7-21 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення йому вказаної земельної ділянки. Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки приймаючи оскаржуване рішення відповідач не навів жодних правових підстав для відмови у наданні в оренду земельної ділянки та не надав жодних письмових доказів невідповідності проекту землеустрою вимогам земельного законодавства чи порушення процедури відведення земельної ділянки.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.07.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10.12.2015р. №1-01/IV7-21 «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в оренду строком на 5 (п`ять) років земельної ділянки площею 0,0095 га по АДРЕСА_1 ».

Зобов`язано Вишневу міську раду Києво-Святошинського району Київської області повторно розглянути клопотання позивача від 25.02.2013р. щодо затвердження проекту землеустрою ТОВ «Земельна імперія» стосовно відведення позивачу в оренду строком на 5 календарних років земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,0095 га, з врахуванням підстав скасування незаконного рішення Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 10.12.2015р. №1-01/IV7-21.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016р. постанову суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що проект землеустрою на відведення в оренду земельної ділянки розроблено на підставі відповідного дозволу, проект погоджений всіма необхідними уповноваженими органами, в тому числі, отримано позитивні висновки контролюючих органів, зокрема, управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі та відділу містобудування і архітектури Києво-Святошинської РДА, є належним чином складений Акт встановлення меж земельної ділянки та передачі межових знаків.

Посилається на те, що відповідач, як орган, який розглядає затвердження проекту землеустрою, зобов`язаний був обґрунтувати своє рішення про відмову в його затвердженні та зазначити яку саме невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів виявлено у даному проекті землеустрою.

Крім того, посилається на те, що відповідачем не надано жодних письмових доказів невідповідності проекту землеустрою вимогам земельного законодавства чи порушення процедури відведення земельної ділянки, яка установлена для власників нерухомого майна. При цьому вважає, що відсутність в уповноважених контролюючих органів претензій з приводу дотримання норм чинного земельного законодавства при розробці проекту землеустрою передбачає прийняття позитивного рішення щодо його погодження, в тому числі, враховуючи, що спірна земельна ділянка необхідна йому під використання торговельного павільйону (кіоску), який належить йому на праві приватної власності та був розміщений на підставі відповідного дозволу ще у червні 1996 року.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

В обґрунтування відзиву на касаційну скаргу відповідачем зазначено, що міською радою з позивачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 34 кв.м., натомість звертаючись із спірним проектом землеустрою, позивачем заявлено про надання йому в оренду землі площею 95 кв.м., що виключає можливість поновлення попереднього договору оренди з наведених підстав.

Крім того, посилається на те, що у відповідача відсутні документи, які підтверджують право власності на нерухоме майно, відсутній витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, не відшкодовані втрати сільськогосподарських угідь та не підписано у відповідності до вимог закону Акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, причини відмови з обґрунтуванням наведено у рішенні про відмову в затвердженні проекту землеустрою.

При цьому відповідач наголошує на дотриманні процедури прийняття рішення, а голосування про надання чи ненадання в оренду земельної ділянки в оренду особі є правом депутата міської ради, а не його обов`язком.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради 20.06.1996р. №43/95 позивачу надано дозвіл на розміщення торгового павільйону (кіоску) по АДРЕСА_1 , зобов`язано провести благоустрій навколишньої прилеглої території. (том І а.с. 14)

Рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради від 23.03.2000р. №23/43 позивачу надано дозвіл на реконструкцію торгового кіоску по вул. Остапа Вишні під міні-кафе. (том І а.с. 15)

Рішенням ХХХІІ сесії від 29.03.2002р. позивачу надано земельну ділянку в користування на умовах оренди під торгівельний павільйон.

26.05.2003р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки №57 площею 34 кв.м. під торгівельний павільйон по вул. О. Вишні, 4 у м. Вишневе, термін дії договору - до 31.12.2012р.

В підпункті 2.1.2. п.2.1. цього Договору вказано, що орендарю надається право зводити будівлі і споруди, проводити поліпшення стану земельної ділянки з метою ефективного користування нею за обраним видом використання.

Судами встановлено, що вказаний об`єкт торгівлі створено позивачем на підставі рішення Вишневої міської ради від 23.03.2000р. №23/43 про реконструкцію торгового павільйону та у відповідності з вимогами п. 2.1. Договору оренди №57.

Рішенням виконавчого комітету Вишневої міської ради від 31.08.2005р. №86/18 позивачу надано дозвіл на розміщення об`єкту торгівлі - торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, продовольчими та непродовольчими товарами. (том І а.с. 17)

17.06.2011р. позивач звернувся до Вишневої міської ради із вимогою про надання дозволу на виготовлення технічної документації по оформленню права користування земельною ділянкою площею 95 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на умовах оренди терміном 10 років в зв`язку з фактичним її використанням протягом багатьох років. (том І а.с. 18)

Рішенням ХІІ сесії VI Вишнівської міської ради від 09.08.2011р. №1-01/Х116-14 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди на 5 років земельну ділянку орієнтовною площею 0,0095 га для обслуговування торгівельного павільйону по АДРЕСА_1 . (том І а.с. 19)

При цьому погоджено позивачу замовити землевпорядній організації, яка має ліцензію від Держкомзему, проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки, який в подальшому подати на розгляд і затвердження на черговій сесії міської ради. Також зазначено, що рішення дійсне протягом 2-х років.

03.10.2011р. між позивачем та ТОВ «Земельна Імперія» укладено Договір №04-196 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки, для обслуговування торгівельного павільйону, яка розташована в АДРЕСА_1 . Згідно умов цього Договору товариство зобов`язувалось виконати роботи з розроблення відповідної документації із землеустрою.

Судами встановлено, що позивачем розроблено проект землеустрою, а також встановлено, що такий проект містить всі необхідні реквізити земельної ділянки і включає в себе земельно-облікову документацію (графічні матеріали, відомості 6-зем, акт встановлення меж земельної ділянки, погодження).

Межі земельної ділянки 0,0095 погоджено головою Києво-Святошинської РДА, начальником відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА та начальником відділу земельних ресурсів Києво-Святошинського району. (том І а.с. 20 - 21)

05.04.2012р. Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області надано позивачу висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років для обслуговування торгівельного павільйону ФОП ОСОБА_1 площею 0,0095. (том І а.с. 23)

17.04.2012р. позивачу надано висновок №818 відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської РДА, яким запропоновано проект землеустрою до затвердження. (том І а.с. 22)

25.02.2013р. позивач звернувся до відповідача із вимогою розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та прийняти рішення про передачу йому земельної ділянки у користування на умовах оренди для обслуговування торгівельного павільйону в АДРЕСА_1 на території Вишневої міської ради. (том І а.с. 24)

Вважаючи, що відповідачем відносно нього допускається протиправна бездіяльність щодо не погодження проекту землеустрою, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2014р. у справі №369/6927/13-а визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано Вишневу міську раду вирішити клопотання позивача від 25.02.2013р. про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 95 кв.м по АДРЕСА_1 в оренду строком на 5 років для обслуговування торгівельного павільйону в порядку, встановленому ст. 123 Земельного кодексу України. (том І а.с. 26 - 27)

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 13.05.2015р. ВП №44338806 на відповідача накладено штраф за невиконання рішення суду. (том І а.с. 28)

При цьому державним виконавцем зроблено висновок про те, що рішення суду не просто зобов`язує відповідача розглянути проект землеустрою позивача, але й винести у відповідності з нормами ст. 123 Земельного кодексу України рішення у формі правового акту індивідуальної дії про відмову або затвердження проекту землеустрою, тобто вирішення земельного питання по суті, а не відкладення його на невизначений термін.

Рішенням Вишневої міської ради VII скликання IV сесії від 10.12.2015р. відмовлено у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди терміном 5 років для обслуговування торгівельного павільйону по вул. О. Вишні, 4. (том І а.с. 30 - 31)

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення міської ради, як суб`єкта владних повноважень, в будь-якому разі повинно бути обґрунтованим, мотивованим, містити зазначення правових підстав для його прийняття.

Суд дійшов висновку про те, що орган, який розглядає питання про затвердження проекту землеустрою, зобов`язаний обґрунтувати своє рішення про відмову у його затвердженні та зазначити, яку саме невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів було виявлено в наданому до затвердження проекті.

Поряд з тим, оскаржуване рішення відповідача не містить наведення мотивів та обґрунтування, які б давали можливість, як позивачу, так і суду встановити, які саме обставини та правові підстави були враховані і стали підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову у передачі земельної ділянки позивачу. Не наведено таких обставин й правових підстав представником відповідача і в у судовому засіданні.

При цьому суд першої інстанції також виходив з того, що зі змісту протоколу ІV сесії Вишневої міської ради Києво-Святошинського району VІІ скликання від 10.12.2015р. взагалі неможливо встановити, якими правовими підставами та конкретними обставинами керувався відповідач під час вирішення питання щодо відмови у затвердженні позивачу проекту землеустрою, а посилання на положення статей 124, 134 Земельного кодексу України судом не приймаються до уваги, оскільки із вимогою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивачем звернувся до набрання чинності відповідної норми закону, якою впроваджено процедуру проведення земельних торгів.

Крім того, суд виходив з того, що відповідачем не спростовано обґрунтування позову позивача про порушення відповідачем регламентної процедури оголошення й прийняття оскаржуваного рішення.

Також суд виходив з того, що в проектній документації позивача наявні всі необхідні погодження на встановлення меж земельної ділянки.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що особливості передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. 124 Земельного кодексу України, і серед іншого, чинним на час спірних правовідносин законодавством встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів. При цьому виключний перелік обставин, за яких земельні торги не проводяться, визначено Земельним кодексом України.

В той же час, за висновком апеляційного суду, ані станом на день надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в користування на умовах оренди земельної ділянки, площею 0,0095 га, ані станом на день прийняття оскаржуваного рішення земельні торги щодо цієї ділянки не проводились. При цьому позивачем не доведено існування обставин, які виключають необхідність проведення земельних торгів щодо вказаної земельної ділянки.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскільки на земельну ділянку, на яку претендував позивач, виключення, передбачені ст. 134 Земельного кодексу України, не розповсюджуються, то передача в оренду заявнику цієї земельної ділянки можлива лише за результатами проведення земельних торгів, а тому, відмовивши в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки в оренду позивачу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який входив до складу проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки позивачу не відповідає Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затв. наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010р. №376, оскільки цей акт не містить дати його складання та погодження власників/користувачів суміжних земельних ділянок.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), тут і далі в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений статтею 123 ЗК України.

Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. (пункту 13 цієї статті)

Особливості передачі земельних ділянок в оренду визначені статтею 124 ЗК України.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Статтею 134 ЗК України, в редакції чинній станом на час надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

При цьому позивачем не доведено існування обставин, які виключають необхідність проведення земельних торгів щодо вказаної земельної ділянки.

Таким чином, оскільки на земельну ділянку, на яку претендував позивач, виключення, передбачені статтею 134 Земельного кодексу України, не розповсюджуються, передача йому в оренду цієї земельної ділянки можливе лише за результатами проведення земельних торгів, а тому, відмовивши в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки в оренду позивачу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги на те, що на земельній ділянці, на яку він претендує, знаходиться належне йому на праві власності нерухоме майно, також є безпідставним і висновки апеляційного суду не спростовує, оскільки в ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що право власності на нерухоме майно позивачем належним чином не оформлено, а суд касаційної інстанції в силу приписів статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2016р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук