Справа № 420/6011/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6011/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (вул. Центральна, буд.154, с. Мирнопілля, Арцизький район, Одеська область, 68413, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 03.06.2019 року №484-VII «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради»,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 липня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області () від 03.06.2019 року №484-VII «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані ні території Мирнопільської сільської ради»;

- зобов`язати Мирнопільську сільську раду Арцизького району Одеської області, надати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1681,60 грн. і витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн..

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач зазначає, що він неодноразово звертався до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га. за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), однак рішення шляхом розгляду на пленарному засіданні ради відповідачем не приймалось. Клопотання позивача на розгляд не виносилось, причина відмови в жодному листі відповідачем не зазначена.

В подальшому, позивач дізнався, що Мирнопільською сільською радою Арцизького району прийнято рішення №484-VII від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради».

Згідно вказаного рішення Мирнопільська сільська рада вирішила: 1. Надати право громадянам, членам колишніх КСП «Іскра», КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцям, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність. 2. Надати право громадянам учасникам АТО та бойових дій, які зареєстровані та мешкають на території села Мирнопілля дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність. 3. Надати право громадянам, які працюють в соціальній сфері та зареєстровані і мешкають на території села Мирнопілля дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність.

Позивач вважає, що відповідач зухвало порушує конституційний принцип заборони дискримінації людини і громадянина і встановлює «черговість» за ознакою певного статусу, місця роботи, місця проживання і реєстрації в певній місцевості, що є неприпустимим для органу місцевого самоврядування. Жодних критеріїв для надання дозволу громадянам України на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки Земельний кодекс України не встановлює.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 та зазначає, що оскаржуване рішення приймалось Мирнопільською сільською радою Арцизького району Одеської області на підставі рішення загальних зборів мешканців села Мирнопілля від 27 січня 2019 року. Саме мешканці с. Мирнопілля, як власники землі та носії влади, визначили, що землю, яка перейшла у власність ради від колишніх КСП «Арцизьке» та КСП «Іскра» слід розподілити між колишніми учасниками вказаних КСП, учасникам бойових дій та працюючим у соціальній сфері мешканцям села.

Відповідач наголошує, що ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розробку такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.

Крім цього, відповідач звертає увагу, що Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області не приймала рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 , а лише надіслала останньому лист, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини 1 статті 4, частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак не може бути оскаржений в суді.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду по справі №420/6011/20. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 17 серпня 2020 року.

27 липня 2020 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вхід. №28262/20), в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №484-VІІ від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» до ухвалення остаточного рішення у справі про його оскарження;

- заборонення Мирнопільській сільській раді Арцизького району Одеської області () вчиняти буд-які дії (надання дозволів на розробку проектів землеустрою, погодження і затвердження проектів землеустрою, надання земельних ділянок у власність) з розподілу земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту) до ухвалення остаточного рішення у справі №420/6011/20.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

17 серпня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (вхід. №32140/20).

17 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вхід. №32068/20), в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №484-VІІ від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» до ухвалення остаточного рішення у справі про його оскарження;

- заборонення Мирнопільській сільській раді Арцизького району Одеської області () вчиняти буд-які дії (надання дозволу на розробку проектів землеустрою, погодження і затвердження проектів землеустрою, надання земельних ділянок у власність) з розподілу земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту) до ухвалення остаточного рішення у справі №420/6011/20.

25 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про повернення заяви про забезпечення позову від 17 серпня 2020 року без розгляду (вхід. №33259/20).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 (вхід. №32068/20 від 17.08.2020 року) - повернуто позивачу.

25 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника (вхід. №33259/20).

В судове засідання, яке було призначене на 25 серпня 2020 року сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи неявку сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, а також наявність заяви від представника позивача про розгляд справи за його відсутністю, керуючись ч.4 ст.229 КАС України, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

30 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів), яке отримане секретарем Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області 30.04.2019 року. До поданого клопотання позивач додав графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту, картку платника податків.

Листом за №02-06/Ко-33 о/п від 28.05.2019 року Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області повідомила позивача про наступне: «На ваше звернення № Ко-33 о/п від 30.05.2019 року до сільського голови Мирнопільської сільської ради про можливість виділення земельної ділянки для особистого селянського господарства повідомляє, що станом на 30.04.2019 року в межах та за межами населеного пункту села Мирнопілля вільних ділянок під особисте селянське господарство, ділянок сільськогосподарського призначення, земель резерву, не розпайованих земельних ділянок не має. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10.07.2018 року, Земельного кодексу України та змін до нього, дійсно сільська рада з 01.01.2019 року набула право розпоряджатися землями колективної власності, які перейшли у комунальну власність та знаходяться за межами населеного пункту. На даний час триває процес інвентаризації земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке», що відносяться до колективної власності. Після завершення процесу інвентаризації, земельні ділянки, які належать до колективної власності, згідно чинного законодавства будуть до розпайовані між членами колишніх КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцями» (а.с.17).

03 червня 2019 року Мирнопільською сільською радою Арцизького району Одеської області прийнято рішення №484-VII «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» (а.с.30).

Відповідно до рішення №484-VII від 03.06.2019 року Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області вирішила:

1. Надати право громадянам, членам колишніх КСП «Іскра», КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцям, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність.

2. Надати право громадянам учасникам АТО та бойових дій, які зареєстровані та мешкають на території села Мирнопілля дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність.

3. Надати право громадянам, які працюють в соціальній сфері та зареєстровані і мешкають на території села Мирнопілля дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради з метою передачі цих земельних ділянок у власність.

05 червня 2019 року позивач повторно звернувся до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів). До поданого клопотання позивач додав графічний матеріал, на якому зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту, картку платника податків та копію довіреності щодо представництва інтересів заявника (а.с.19-21).

Листом за №02-06/КО-62 о/п від 12.07.2019 року Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області повідомила позивача: «…станом на 30.05.2019 року в межах та за межами населеного пункту села Мирнопілля вільних земельних ділянок під особисте селянське господарство, ділянок сільськогосподарського призначення, земель резерву, не розпайованих земельних ділянок не має. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10.07.2018 року, Земельного кодексу України та змін до нього, дійсно сільська рада з 01.01.2019 року набула право розпоряджатися землями колективної власності, які перейшли у комунальну власність та знаходяться за межами населеного пункту. На даний час триває процес інвентаризації земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке», що відносяться до колективної власності. Після завершення процесу інвентаризації, земельні ділянки, які належать до колективної власності, згідно чинного законодавства будуть до розпайовані між членами колишніх КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцями» (а.с.22).

08.10.2019 року ОСОБА_1 направив до голови Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області Леонтьєва І.І. інформаційний запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», який зареєстрований відповідачем за вх. №245 (а.с.24).

У вказаному запиті запитувач просить надати інформацію:

- рішення ради про проведення інвентаризації земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизький», що належали до колективної власності (номер, дату і засвідчену належним чином копію);

- договір з підрядною проектною організацією (або ФОП) на проведення інвентаризації земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизький», що належали до колективної власності (номер, дату і засвідчену належним чином копію);

- копії графічних матеріалів, за якими проводилася інвентаризація земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизький», що належали до колективної власності;

- рішення ради з додатком 1 і додатком 2 від 09.09.2019 року № 519-VII «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (розташованих за межами населеного пункту) членам колишнього КСП «Іскра» та їх спадкоємцям, учасникам АТО та учасникам бойових дій» (засвідчену належним чином копію з додатками);

- інші рішення ради, що стосуються земель даної категорії комунальної власності (колишньої колективної власності) номери, дат і засвідчені належним чином копії.

16 жовтня 2019 року за №02-13/245 Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області надала ОСОБА_1 відповідь наступного змісту: «На Ваш інформаційний запит повідомляємо, що у п`ятиденний термін надати вам інформацію електронною поштою, не маємо можливості у зв`язку з тим, що технічні (комп`ютерні) засоби в базі яких знаходяться документи відправлені на ремонт. У бюджеті сільської ради станом на 01.10.2019 року не передбачено коштів на сплату послуг копіювання документів в іншій установі. Крім того, повідомляємо, що документи, які ви запитуєте містять інформацію, яка особисто вас не стосується».

Не погоджуючись з відмовою відповідача у наданні запитуваної інформації, позивач 31.01.2020 року звернувся до адміністративного суду з відповідним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дії Мирнопільської сільської ради Арцизького районну Одеської області щодо відмови в листі від 16.10.2019 року №02-13/245 в надані ОСОБА_1 відповіді на інформаційний запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 08.10.2019 року;

- зобов`язано Мирнопільську сільську раду Арцизького районну Одеської області надати ОСОБА_1 відповідь на інформаційний запит в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 08.10.2019 року, зареєстрований за вхідним №245 від 08.10.2019 року;

- стягнуто з Мирнопільської сільської ради Арцизького районну Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Мирнопільської сільської ради Арцизького районну Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 13 січня 2020 року (а.с.25-28).

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача №484-VII від 03.06.2019 року, вважаючи його незаконним, таким, що порушує чинні норми Конституції України, Земельного кодексу України і утискає право позивача на отримання земельної ділянки у власність, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

У відповідності до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ст.3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 2 ст.78 цього Кодексу передбачено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом частини першої ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положенням частини 7 статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Зазначена правозастосовча практика неодноразово підтримана у постанові Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі №21-358а13 та в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 року у справі №545/808/17, від 07.06.2019 року у справі №826/17196/17, від 25.02.2020 року у справі №723/1964/14-а, від 14.05.2020 року у справі №360/536/17-а.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи листами від 28.05.2019 року за №02-06/Ко-33 о/п (а.с.17), від 02.07.2019 року за №02-06/А-41 о/п (а.с.18) та від 12.07.2019 року за №02-06/Ко-62 о/п (а.с.22), Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області фактично відмовила позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га., яка розташована на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів).

Зі змісту наведених листів вбачається, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність стало те, що у Мирнопільській сільській раді Арцизького району Одеської області тривав процес інвентаризації земельних ділянок, які належали колишнім КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке», що відносяться до колективної власності та після завершення процесу інвентаризації, земельні ділянки, які належать до колективної власності, будуть до розпайовані між членами колишніх КСП «Іскра» та КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцям.

Суд зазначає, що вищезазначеної підстави для відмови не передбачено частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, а отже такі відмови є протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є тотожним поняттям до передачі її у власність, стосовно чого Земельний кодекс України передбачає окремий порядок, а тому факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою одній особі не створює перепон щодо реалізації аналогічного права іншою особою. Чинне законодавство не встановлює обмежень щодо кількості осіб, які одночасно можуть отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, а тому за даною підставою відмовляти позивачу Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області підстав не мала.

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №812/1557/17. Так, Верховний Суд зазначає, що системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти до висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що оскаржуване рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №484-VII від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» було прийняте відповідачем вже після первинного звернення позивача з відповідним клопотання про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Перше звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою датовано 30.04.2019 року, в той час як оскаржуване рішення було прийняте 03.06.2019 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» №2498-VIII від 10.07.2018 року, на який є посилання в оскаржуваному рішенні відповідач №484-VII від 03.06.2019 року, не створює заборони для відповідача у зв`язку з отриманням у власність земель колишньої колективної власності до комунальної власності відповідно до Закону України №2498-VIII від 10.07.2018 року надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо цих земель та подальшої передачі їх у власність згідно норм безоплатної приватизації громадянам, і не пов`язує їх з розподілом земель серед певної категорії громадян, або з проведенням (або не проведенням) інвентаризації земель комунальної власності, що є на території певної громади (сільської ради).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (пункт 70 цього рішення).

Згідно ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Таким чином, відповідач приймаючи рішення №484-VII від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради», яким фактично надано право на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та подальшої передачі земельних ділянок у власність для певної категорії громадян, а саме членам колишніх КСП «Іскра», КСП «Арцизьке» та їх спадкоємцям, учасникам АТО та бойових дій, які зареєстровані та мешкають на території села Мирнопілля, громадянам, які працюють в соціальній сфері та зареєстровані і мешкають на території села Мирнопілля, встановлює черговість за ознакою певного статусу, місця роботи, місця проживання і реєстрації в певній місцевості, що є порушенням принципу дискримінації та поділу громадян, передбачених в ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що Мирнопільська сільська рада Арцизького району Одеської області при прийнятті оскаржуваного рішення №484-VII від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» діяла не на підставі та не у спосіб, що визначений Конституцією та Законами України, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а тому таке рішення підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як було зазначено судом, підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, з урахуванням положень чинного законодавства, судом встановлено, що за результатами розгляду питання щодо передачі земельної ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності органом місцевого самоврядування повинно прийматися відповідне рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися органом місцевого самоврядування у формі рішення.

З урахуванням викладеного, листи Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області від 28.05.2019 року за №02-06/Ко-33 о/п (а.с.17), від 02.07.2019 року за №02-06/А-41 о/п (а.с.18) та від 12.07.2019 року за №02-06/Ко-62 о/п (а.с.22), якими позивачу фактично відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд керується таким.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 № 1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами:

1) за допомогою оціночних понять, наприклад: "за наявності поважних причин орган вправі надати …", "у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити…", "рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам…" тощо;

2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав;

3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів;

4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, у цій справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

У спірних правовідносинах відповідач двічі розглянув клопотання позивача у не встановленому законом порядку, оскільки відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не може бути оформлена листом.

Таким чином, для ефективного захисту прав та інтересів позивача у спірних публічно-правових відносинах від порушень з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень, в даному випадку, враховуючи надання позивачем всих необхідних документів, наявні підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га., яка розташована на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 гривень, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 07 липня 2020 року, який підлягає відшкодуванню з Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області.

Щодо викладеного у прохальній частині позову клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень, суд зазначає наступне.

У відповідності з ч.ч.1,3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).

За приписами ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що 16 червня 2020 року між адвокатом Кочуровим Андрієм Олександровичем та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги (надалі - Договір) (а.с.34-35).

Згідно п.1.1. Договору, адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу - у справі про оскарження рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області №484-VII від 03.06.2019 року «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради», а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором.

Правова допомога полягає в:

- підготовці та поданні адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень;

- представництво в суді першої інстанції (адміністративної юрисдикції) та підтримання вимог позову (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.3.1. Договору, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Адвокат може надавати розрахунок гонорару згідно витраченого ним часу для надання правової допомоги.

На підтвердження виконання умов Договору, адвокатом Кочуровим А.О. надано до суду копії: прибуткового касового ордера №16/06 від 16 червня 2020 року (а.с.36); детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 16 червня 2020 року (а.с.37); розрахунку гонорару від 16 червня 2020 року (а.с.38).

Таким чином, суд зазначає, що наданими представником позивача документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що вимоги представника позивача про стягнення витрат з відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 6-12, 19, 77, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області (вул. Центральна, буд.154, с. Мирнопілля, Арцизький район, Одеська область, 68413, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 03.06.2019 року №484-VII «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані на території Мирнопільської сільської ради» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області () від 03.06.2019 року №484-VII «Про розподіл земель комунальної власності, що розташовані ні території Мирнопільської сільської ради».

Зобов`язати Мирнопільську сільську раду Арцизького району Одеської області () надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства з земель комунальної власності (за межами населених пунктів).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1681 грн. 60 коп. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мирнопільської сільської ради Арцизького району Одеської області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.