Справа № 1.380.2019.005902
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005902
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Пендерецький В.І.,

від відповідача Щирба Р.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» про застосування арешту коштів, що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Cуть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач ГУ ДПС у Львівській області) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» (далі - відповідач, ТОВ «Оптімал Трейдінг») про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Підставою звернення контролюючого органу до суду з цим позовом є відмова керівництва позивача допустити посадових осіб відповідача до проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби відповідно до наказу за №3265 від 29.05.2019.

Ухвалою суду від 15.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

10.12.2019 за вх. №47040 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач стверджує, що спірна ситуація виникла через протиправні дії позивача, котрі пов`язані з реалізацією наказу №3265 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Оптімал Трейдінг» від 29.05.2019. Прибуття 12.09.2019 за місцем реєстрації відповідача двох працівників ДФС без наявності дійсних службових посвідчень, з метою проведення перевірки, на переконання відповідача є протиправними діями, що порушують вимоги як відомчих Інструкцій, так і вимоги ст. 81 Податкового кодексу України, в частині непред`явлення службового посвідчення. Протиправними діями на переконання відповідача є також ухилення від прибуття на перевірку інших осіб, вказаних у наказі про проведення перевірки. Фактично відмова від одночасного прибуття всіх працівників відповідача на проведення перевірки, позбавляє можливості платника податків перевірити їх службові посвідчення та перевірити їх службові посвідчення та встановити наявність чи відсутність повноважень на здійснення перевірки.

З огляду на викладене, у позивача відсутні підстави у розумінні підпункту 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України для застосування арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки таке право надається позивачу виключно у випадку наявності законних підстав для проведення перевірки та наявності у працівників, що прибули для її проведення повноважень, передбачених у ст. 81 Податкового кодексу України.

Також зазначив, що позивачем не додержано вимог Наказу від 14.07.2017 №632 «Про затвердження Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків», а саме п. 7.3 Порядку: для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків та подано позов після спливу 2 місяців з моменту прийняття керівником органу ДФС рішення про накладення арешту на майно.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 05.02.2020 позовну заяву залишено без руху.

В судовому засіданні 13.03.2020 продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 13.03.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 03.04.2020 зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі №1.380.2019.004679.

Ухвалою суду від 23.07.2020 поновлено провадження у справі.

08.09.2020 за вх. №44767 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, у яких покликаючись на судові рішення судів різних інстанцій зауважує, що платник податків не лише має право на недопуск перевіряючих за умови відсутності службового посвідчення, а й прямо вказує, що нездійснення не допуску є формою захисту платника податків від протиправних посягань суб`єкта владних повноважень. Позиція відповідача підтверджується судовою практикою, в тому числі висновками Верховного Суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову та відзиву, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та, -

в с т а н о в и в :

Головним управлінням ДФС у Львівській області згідно з наказом №3265 від 29.05.2020 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Оптімал Трейдінг» на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2, п. 75.1 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 та згідно із затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік вирішено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Оптімал Трейдінг» з 12.06.2019 тривалістю 20 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.04.2016 по 31.03.2019, з метою дотримання податкового валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби.

29.05.2020 контролюючим органом скеровано відповідачу повідомлення №259 про проведення документальної планової виїзної перевірки, яке вручене 03.06.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з направленнями на перевірку №№6010, 6011, 6012, 6013, 6014, 6015, 6016, виданих головному державному ревізору інспектору відділу перевірок у сфері торгівлі управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Антонів Ірині Володимирівні, завідувачу сектору перевірок окремих платників управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області Котович Оксані Богданівні, старшому державному ревізор-інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Львівській області Бобак Ірині Романівні, головному державному ревізор-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області Іваночко Ірині Василівні, головному державному ревізор-інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області Громаді Ігорю Володимировичу; начальнику відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Львівській області Місюрі Оксані Володимирівні; заступнику начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Львівській області Балишину Богдану Богдановичу вказаних осіб скеровано для проведення документальної планової виїзної перевірки з 12.06.2019 тривалістю двадцять робочих днів.

На вказаних направленнях 12.06.2020 посадовою особою позивача - директором Баландюхом О.Б. проставлено відмітки про пред`явлення йому відповідних службових посвідчень, направлень та вручення копії наказу.

13.06.2019 відповідач скерував позивачу лист Вих. №1306-1, відповідно до якого просив відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України надати час для відновлення втрачених документів та перенести терміни проведення виїзної планової документальної перевірки відповідача. До вказаного листа додано копію довідки ГУ НП у Львівській області від 12.06.2019.

Відповідно до акта №634/14.12/39782544 у зв`язку з викладеними вище обставинами зафіксовано неможливість подальшого проведення перевірки позивача.

18.06.2019 Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято наказ №3664 «Про перенесення терміну проведення перевірки», за яким відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та організації , проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 №22, розглянувши доповідну записку заступника начальника управління начальника відділу перевірок у сфері матеріального виробництва Головного управління ДФС у Львівській області вирішено перенести з 18.06.2019 термін проведення документальної планової виїзної перевірки відповідача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладеного на органи державної фіскальної служби за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 до моменту відновлення та надання документів у межах строків, визначених п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України.

12.09.2019 відповідно до направлення №39 на проведення перевірки з 12.09.2019 тривалістю 17 робочих днів відправлено головного державного ревізор-інспектора відділу міжнародного оподаткування та перевірок представництв нерезидентів управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області Дуду Інну Миколаївну .

12.09.2019 Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено наказ №160 «Про внесення змін до наказів Головного управління ДФС у Львівській області від 29.05.2019 №3265», зокрема наказ доповнено підп. 1.1. щодо уповноважених осіб, яким доручено проведення відповідної перевірки; а п. 3 та п. 4 викласти у новій редакції: « Контроль за проведенням, реалізацією матеріалів документальної планової виїзної перевірки позивача та виконання цього наказу покласти на в.о. заступника начальника ГУ ДПС у Львівській області Іванишина Т.».

На вказаному наказі проставлено відмітку про його одержання та відмову у допуску до перевірки.

12.09.2020 уповноваженою особою позивача складено акт про відмову в допуску до проведення виїзної документальної планової перевірки №5/13-01-05-04/39782544 від 12.09.2019, у якому зокрема зафіксовано, що в порушення абзацу 6 п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України ТОВ «Оптімал Трейдінг 12.09.2019 о 16:20 відмовлено в допуску до проведення перевірки із зазначенням таких причин відмови: невідповідність документів ревізорів-інспекторів п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України.

13.09.2019 начальник відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки управління податкових перевірок, транспортного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області за погодженням із начальником управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області сформовано звернення до В.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області №5/13*01-05-04-09, відповідно до якого просили застосувати умовний адміністративний арешт майна відповідача.

Рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 13.09.2019 №1084/10/13-01-05-04 ГУ ДПС у Львівській області вирішило застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків-відповідача; надіслати рішення з вимогою до відповідача забезпечити допуск до проведення перевірки.

З огляду на викладене, з метою реалізації делегованих повноважень позивач звернувся до суду із цим позовом, у порядку, визначеному ст. 94 Податкового кодексу України.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право:

- звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підп. 20.1.33. п. 20.1. ст. 20 ПК України);

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у ст. 94 ПК України.

За визначенням, наведеним у п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з п. 94.4 ст.94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. При цьому, обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз. 2 підп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, зокрема, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

З огляду на викладене судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків не є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків, правомірність застосування якого підтверджено рішенням суду.

Положення ст. 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів. Однак приписи ст. 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Таким чином до платника податків у встановлених ПК України випадках може бути застосовано як адміністративний арешт майна за рішенням керівника податкового органу, так і арешт коштів за рішенням суду. При цьому, не підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках такого платника податків, але за умови наявності відповідних підстав, визначених ПК України.

Вказане свідчить про те, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п. 94.2 ст. 94 ПК України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.11.2018 у справі №820/1929/17).

Також Наказом Міністерства фінансів України №632 від 14.07.2017 затверджено Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків (далі Порядок №632). Цей Порядок розроблено відповідно до ст. 94 глави 9 розділу II ПК України та визначає загальну процедуру застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Розділом IV розділу Порядку №632 визначено порядок застосування арешту майна платника податків.

Згідно з п. 1 цього розділу керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається особисто під підпис:

1) платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

2) іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Особливості застосування арешту коштів на рахунку платника податків визначено в розділі VII Порядку №632.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду у разі звернення контролюючого органу до суду (пункт 1 розділу VII Порядку №632).

Для застосування арешту коштів на рахунку платника податків контролюючий орган подає до суду позовну заяву в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, у день прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (пункт 3 розділу VII Порядку №632).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, контролюючим органом видано наказ від 29.05.2019 №3265, зокрема на підставі затвердженого ДФС України плану графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

Суд встановив, що контролюючим органом вказаний наказ разом з повідомленням про проведення перевірки від 29.05.2019 №259 про початок проведення перевірки з 12.06.2019 надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано відповідачем 03.06.2019.

Таким чином, суд вважає, що ГУ ДПС у Львівській області дотримано вимоги п. 77.4 ст. 77 ПК України.

Судом з`ясовано, що відповідні направлення на перевірку на виконання вказаного наказу та сам наказ вручені директору підприємства відповідача Баландюку О.Б. про що проставлено відповідні відмітки 12.06.2020.

Надалі відповідач звернувся до позивача з проханням надати час для відновлення втрачених документів і перенести терміни відповідної перевірки.

Позивачем враховувало відповідне прохання позивача та складено акт про неможливість подальшого проведення перевірки, а згодом винесено наказ про перенесення терміну проведення перевірки.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (п.81.2 ст.81 ПК України).

Отже якщо платник податків вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, то він має захищати свої права, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки та подальшого оскарження рішення контролюючого органу про проведення такої перевірки.

Тобто встановлення судом відсутності законних підстав для проведення перевірки нівелює наслідки для платника податку, передбачені підп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України, у разі недопуску посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 у справі №1.380.2019.004679 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дії працівників Головного управління ДФС у Львівській області спрямованих на виконання наказу від 29.05.2019 №3265, а саме - прибуття на перевірку працівників відповідача без наявності дійсних посвідчень та одночасне ухилення від прибуття на перевірку всіх осіб зазначених в наказі від 29.05.2019 №3265, скасування наказу від 29.05.2019 №3265, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 вказане рішення залишене без змін та набрало законної сили.

З аналізу наведеного, суд вважає, що в ГУ ДПС у Львівській області в повній мірі підтверджено законність підстав для проведення посадовими особами планової виїзної перевірки відповідача, призначеної згідно з наказом №3265 від 29.05.2019, а тому наявні підстави для застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «Оптімал Трейдінг».

Суд критично оцінює доводи представників відповідача стосовно неправомірності дій контролюючого органу в частині ненадання дійсних посвідчень ревізорами, неприбуття всіх осіб, вказаних у наказі для її проведення, оскільки оцінку таким у повному обсязі надано у межах справи №1.380.2019.004679.

Відповідно до п. 20.1.31 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Таким чином суд вважає, що позов необхідно задовольнити та застосувати арешт коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах шляхом зупинення видаткових операцій.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 КАС України).

З огляду на викладене, судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Застосувати адміністративний арешт на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімал Трейдінг» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115Б; ) у вигляді арешту коштів на рахунках шляхом зупинення видаткових операцій.

3. Судові витрати з відповідача не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2020.

Суддя Кравців О.Р.