Справа № 340/3218/20
Суддя: К.М. Притула
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3218/20

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Притула К.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в порядку письмового провадження справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Фермерського господарства «Нива» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить до повного усунення порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, зазначених у даному позові, застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фермерського господарства «НИВА» () у вигляді зупинення роботи (експлуатації) комплексу будівель, споруд (нежитлової будівлі - складу, літера «А», безкаркасного ангара - складу, літера «Б» та ЗАВу - зерноочисного комплексу, літера «Г»), що розташований за адресою: провул. Шевченка, 15, с. Шепилове, Голованівський район, Кіровоградська область, шляхом заборони його використання (експлуатації) фермерським господарством «НИВА» та опечатування (опломбування) вхідних дверей, воріт до вказаних будівель та споруд вищезазначеного господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведені перевірки відповідача щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки було встановлено ряд порушень вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), Державних будівельних норм України «Водопостачання зовнішні мережі та споруди», затверджених наказами Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України від 08.04.2013 № 133 та від 28.08.2013 № 410 (далі - ДБН В. 2.5 - 74:2013), Правил пожежної безпеки в агропромисловому комплексі України, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 04.12.2006 № 730/770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2007 р. за № 313/13580 (далі - НАПБ В.01.057-2006/200), Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.2013 № 444 (далі - ПКМУ № 444), Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 819 (далі - ПКМУ № 819), Правил техногенної безпеки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2018 № 879.

Зазначені порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а тому, на думку позивача, необхідно застосувати застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Відповідача.

У встановлений судом строк від Відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

Ухвалою від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін та призначено судове засідання на 15 вересня 2020 року.

Ухвалою від 15 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про зупинення провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 236 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Фіксування судового засідання відповідно до ст. 229 КАС України не здійснювалося, та керуючись приписами п. 10 ч. 1 ст. 4 та ч. 9 ст. 205 КАС України судом вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», окремого доручення ДСНС України від 10.07.2020 № В-92, наказу Управління ДСНС України у Кіровоградській області від 16.07.2020 № 112 «Про затвердження графіка позапланових перевірок» (копія витягу з наказу додається) та наказу Голованівського районного відділу УДСНС України в області від 20.07.2020 № 16 «Про проведення перевірок» тимчасово виконуючим обов`язки головного інспектора Голованівського районного відділу Управління ДСНС України у Кіровоградській області Музикою П.М. на підставі посвідчення від 24.07.2020 № 32 було проведено у період з 20 по 24 липня 2020 року позапланову перевірку фермерського господарства «НИВА», розташованого за адресою: пров. Шевченка, 15, с. Шепилове, Голованівський район, Кіровоградська область, щодо контролю виконання приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки (а.с.18-21).

За результатами позапланового заходу 24.07.2020 складено Акт перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 32 (далі - Акт), який 24.07.2020 вручено голові даного фермерського господарства «НИВА» ОСОБА_1 (а.с.22-34).

В матеріалах справи відсутня інформація щодо заперечень або зауважень даного товариства щодо здійсненої перевірки та складеного акта.

Вказаним Актом встановлено ряд порушень вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.11.2014 № 312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), Державних будівельних норм України «Водопостачання зовнішні мережі та споруди», затверджених наказами Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово - комунального господарства України від 08.04.2013 № 133 та від 28.08.2013 № 410 (далі - ДБН В. 2.5 - 74:2013), Правил пожежної безпеки в агропромисловому комплексі України, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 04.12.2006 № 730/770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2007 р. за № 313/13580 (далі - НАПБ В.01.057-2006/200), Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.2013 № 444 (далі - ПКМУ № 444), Порядку проведення навчання керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 819 (далі - ПКМУ № 819), Правил техногенної безпеки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.11.2018 № 879, в саме:

- не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників відповідно до вимог Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом МВС України від 15.01.2018 № 25 (пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ);

- на об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлений протипожежний режим (пункт 3 розділу II ППБУ);

- для кожного приміщення об`єкта не розроблені та не затверджені керівником інструкції про заходи пожежної безпеки (пункт 4 розділу II ППБУ);

- не забезпечено територію об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ 180 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (180 6309:1987, ГОТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальньїе и знаки безопасности». (пункт 8 розділу II ППБУ);

- для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій необхідно визначити їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, а також хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі (пункт 10 розділу II ППБУ);

- усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці не пройшли інструктажі з питань пожежної безпеки (пункт 15 розділу II ППБУ);

- керівником об`єкта не визначено розпорядчим документом спеціальні місця для куріння, які необхідно позначити відповідним знаком або написом (пункт 1.19 глави 1 розділу III ППБУ);

- дерев`яні елементи горищного покриву (крокви, лати) нежитлової будівлі - складу, літера «А» не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (пункт 2.5 глави 2 розділу III ППБУ; пункт 4.2.9 розділу IV НАПБ В.01.057-2006/200);

- дерев`яні конструкції (опори, галереї тощо) ЗАВу - зерноочисного комплексу, літера «Г» не оброблено вогнезахисною речовиною (пункт 8.3.12 розділу VIII, НАПБ В.01.057-2006/200);

- в приміщенні нежитлової будівлі - складу, літера «А» допускається встановлення вимикачів та розеток на горючій основі (пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ);

- в приміщенні нежитлової будівлі - складу, літера «А» з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснені за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ);

- в приміщенні нежитлової будівлі - складу, літера «А» влаштовані тимчасові електромережі, що експлуатуються (пункт 1.18 глави 1 розділу IV ППБУ);

- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки (пункт 1.20 глави 1 розділу IV ГШБУ);

- не забезпечено захист нежитлової будівлі - складу, літера «А» від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділу

IV ППБУ);

- не забезпечено захист безкаркасного ангара - складу, літера «Б» від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділу ІУППБУ);

- не забезпечено захист ЗАВу (зерноочисного комплексу) літера «Г» від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (пункт 1.21 глави 1 розділу ІУППБУ);

- на об`єкті відсутнє зовнішнє протипожежне водопостачання, яке слід передбачати на території населених пунктів, підприємствах виробничого, аграрно-промислового комплексу, складського призначення (пункт 2.1 глави 2 розділу V ППБУ; пункт 6.2.1. ДБН В. 2.5 - 74:2013);

- не забезпечено територію об`єкта, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ);

- не зазначено місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння, яке слід установлювати вказівними знаками згідно з ДСТУ 180 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальньїе и знаки безопасности». Знаки повинні бути розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги як усередині, так і поза приміщеннями (за потреби) (пункт 3.10 глави 3 розділу V ППБУ);

- нежитлову будівлю - склад, літера «А» не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) з виведенням на пульт централізованого пожежного спостереження (пункт 1.2 глави 1 розділу

V ППБУ; пункт 15.1 таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014; пункт 6.1.2 розділу VI, НАПБ В.01.057-2006/200);

- безкаркасний ангар - склад, літера «Б» не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації) з виведенням на пульт централізованого пожежного спостереження (пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ; пункт 15.1 додатка А таблиці А.1 ДБН В.2.5-56:2014; пункт 6.1.2 розділу VI НАПБ В.01.057-2006/200);

- не організовано навчання з питань техногенної безпеки, навчання діям і способам захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру з метою підготовки населення, сил цивільного захисту та органів управління до дій в умовах надзвичайних ситуацій відповідно до Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 (пункт 1 глави 6 розділу V ПТБ);

- наказом не призначено відповідальну особу за питання цивільного захисту (частина 2 статті 20 КЦЗУ);

- для приміщень складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б. В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою» (пункт 2.9 розділу ІІІГШБУ);

- керівний склад та фахівці суб`єкта господарювання, діяльність яких пов`язана з організацією із здійсненням заходів з питань цивільного захисту не пройшли функціональне навчання (пункт 10 ПКМУ № 819).

Представник Відповідача у клопотанні про зупинення провадження, в якому ухвалою від 15 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні, зокрема вказує, що з 28 вказаних порушень, 18 усунуто в повному обсязі.

Не виконаними на даний час залишаються наступні порушення:

- приміщення будівлі стаціонару не обладнано системою протипожежного захисту;

- не оброблено вогнезахисною речовиною дерев`яні конструкції.

Крім того вказує, що даний момент проводиться пошук та консультації із суб`єктами господарювання, що мають ліцензію на виготовлення та монтаж автоматичної пожежної сигналізації з подальшою їх установкою (а.с.49-50).

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації, суд приходить до таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Таким чином, Управління ДСНС у Кіровоградській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до пунктів 26, 33, 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Разом з тим, системно аналізуючи положення частини п`ятої статті 4 Закону №877-V та статей 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд також приходить до висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров`ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України).

Такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що виявлені порушення викликають необхідність застосування саме судом заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації певних будівель, споруд і приміщень відповідача.

Крім того, представник відповідача не заперечував проти наявності зазначених в акті порушень та лише часткове їх усунення.

З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтував наявність підстав для застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) у вигляді у вигляді зупинення роботи (експлуатації) комплексу будівель, споруд (нежитлової будівлі - складу, літера «А», безкаркасного ангара - складу, літера «Б» та ЗАВу - зерноочисного комплексу, літера «Г»), що розташований за адресою: провул. Шевченка, 15, с. Шепилове, Голованівський район, Кіровоградська область, шляхом заборони його використання (експлуатації) фермерським господарством «НИВА» та опечатування (опломбування) вхідних дверей, воріт до вказаних будівель та споруд вищезазначеного господарства.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області (, 25015, м. Кропивницький, вул. Пашутінська, 1) до Фермерського господарства «Нива» (, 26534, Кіровоградська область, Голованівський район, с. Шепилове, провул. Шевченка, 15) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фермерського господарства «НИВА» () у вигляді зупинення роботи (експлуатації) комплексу будівель, споруд (нежитлової будівлі - складу, літера «А», безкаркасного ангара - складу, літера «Б» та ЗАВу - зерноочисного комплексу, літера «Г»), що розташований за адресою: провул. Шевченка, 15, с. Шепилове, Голованівський район, Кіровоградська область, шляхом заборони його використання (експлуатації) фермерським господарством «НИВА» та опечатування (опломбування) вхідних дверей, воріт до вказаних будівель та споруд вищезазначеного господарства.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. Притула