Справа № 760/34839/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019 та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що поданий до митного оформлення препарат «Табекс(R)» підлягає класифікації у товарній позиції УКТ ЗЕД 2106, а не в товарній групі УКТ ЗЕД 30, а тому позивачем було допущено порушення митних правил внаслідок здійснення митного оформлення вказаного товару за кодом УКТ ЗЕД .

Позивач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що винесена відповідачем постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона складу правопорушення та в ній відсутнє посилання на конкретне порушення, передбачених ст.485 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою в.о. начальника Київської митниці Держмитслужби Борисенко А.В. від 12.12.2019 у справі про порушення митних правил №0609/10000/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 527435,43 грн. (а.с.25-30)

З вказаної постанови вбачається, що 09.09.2019 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Східний» Київської міської митниці ДФС, особою уповноваженою по роботі з митницею ПАТ «Вітаміни» (ЄДРПОУ 480968) ОСОБА_1 , з метою здійснення митного оформлення та випуску у вільний обіг товару «ліки для людей», шляхом електронного декларування подано МД типу «ІМ40АА» № UА 100050/2019/285279, а саме: «Ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі не в аерозольній упаковці: Препарат «Табекс(R)» у вигляді таблеток вкритих оболонкою по 1,5 мг № 100 по 20 таблеток у блістері, по 5 блістерів у пачці. Застосовується при нікотиновій залежності - хронічному нікотинізмі, до складу якого входять: активна речовина - цитизин 1.5 мг (алкалоїд); допоміжні речовини - лактози моногідрат, целюлоза мікрокристалічна, магнію стеарат, тальк, плівкове покриття - опадрай II 85F26948 (частково гідролізований полівініловий спирт, титану діоксид (Е171), макрогол 3350, оксид заліза жовтий (Е172), оксид заліза червоний (Е172), оксид заліза чорний (Е172)) - серія 10619 -35604уп.-серія 20619 -11900уп.-серія 30619 - 11936уп.-серія 20519С - 1922уп. товар в первинній упаковці. Виробник: АТ «Софарма», Болгарія. Країна-виробник: Вв. Торгова марка: Борйагта». Товар задекларовано за кодом згідно з УКТ ЗЕД , ставка мита - 0%. ОСОБА_1 здійснив декларування товару за кодом згідно з УКТ ЗЕД всупереч Рішенню про визначення коду товару від 09.08.2019 № КТ-UА-2019, відповідно до якого код препарату «Табекс» згідно з УКТ ЗЕД встановлено , ставка мита - 4%, за попереднім митним оформленням № UА 100050/2019/282998. Тобто, декларантом ПАТ «Вітаміни» ОСОБА_1 під час декларування товару за МД від 09.09.2019 № UА100050/2019/285279 не було застосовано Рішення про визначення коду товару Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ-UА-2019, яким заявлений код (ставка мита - 0%) змінено на код (ставка мита - 4%). Відповідно до службової записки м/п «Східний» Київської міської митниці ДФС від 19.09.2019 № 1748/26-70-62-12 різниця несплачених митних платежів за МД від 14.08.2019 № UА 100050/2019/284411 складає 175811,81 грн.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що застосування позивачем коду УКТ ЗЕД є правильним, а притягнення його до відповідальності за порушення митних правил відбулося без повного та належного з`ясування всіх обставин справи і встановлення його вини.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру 1) неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), 2) ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або 3) кількості, 4) країни походження, 5) відправника та/або 6) одержувача товару, 7) неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його 8) митної вартості, та/або 9) надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або 10) несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності за ст. 485 МК України за оскаржуваною постановою відповідач визначив те, що ОСОБА_1 , ігноруючи обов`язкове для виконання Рішення про визначення коду товару Київської міської митниці ДФС від 09.08.2019 № КТ-UА-2019 щодо класифікації товару «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД , задекларував товар «Препарат «Табекс» у вигляді таблеток...» за кодом згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою мита 0%, що в свою чергу вплинуло на розмір митних платежів та призвело до недорахування митних платежів у розмірі 175811,81 грн.

Щодо наявності/відсутності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України, декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Згідно з ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 5 ст.265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Частиною 8 ст. 257 МК України визначено перелік відомостей, які вносяться до митної декларації декларантом.

Відповідно до ч.8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за №1372/21684, затверджено Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, відповідно до якого графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Позивачем в митній декларації у графі 31 вказаний опис товару, в тому числі згідно із товаросупровідними документами. Отже, позивачем не було надано до митного органу недостовірних документів для визначення коду товару, недостовірної інформації або приховування будь-якої інформації, необхідних для класифікації товару, оскільки при визначенні митницею коду товару були використані товаросупровідні документи, надані позивачем.

Згідно ч. 2 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, здійснення такого контрою є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 ст. 69 МК України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Стаття 485 МК України передбачає наявність суб`єктивної сторони правопорушення - умисел на вчинення протиправного діяння, спрямований на досягнення мети по ухиленню від сплати митних платежів (протиправному звільненню від їх сплати або зменшенню їх розміру). Особа при ухиленні від сплати митних платежів має усвідомлювати та знати умови належного виконання обов`язку щодо сплати митного платежу, втім, свідомо вчиняти дії по уникненню від виконання такого обов`язку належним чином.

В той же час, питання щодо належного коду УКТ ЗЕД товару, митне оформлення якого здійснював позивач, вже вирішувалось в судовому порядку та у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №826/7807/16 за позовом ПАТ «Вітаміни» до Київської митниці ДФС (правонаступником якої є Київська митниці Держмитслужби) про визнання протиправним та скасуванні рішення про визначення коду товару від 12.05.2016 № КТ-165-2016.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що враховуючи визначальні характеристики препарату «Табекс(R)», його фармакологічні та лікувальні властивості, спірний товар належить до коду УКТ ЗЕД.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 у справі №826/12626/18 за адміністративним позовом ПАТ «Вітаміни» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 09.07.2018 №КТ-UA-2018 також встановлено правильність віднесення препарату «Табекс(R)» до товарної підкатегорії .

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність чинного рішення митного органу про визначення коду товару від 09.08.2019 №КТ-UA-2019, за яким імпортований за митною декларацією №UA100050/2019/282998 товар віднесено до товарної позиції за кодом УКТ ЗЕД жодним чином не свідчить про неправомірні дії з боку позивача щодо заявлення в митній декларації відомостей стосовно коду товару за УКТ ЗЕД - код товару 30045000, оскільки таке рішення стосується лише окремої партії і не може братися до уваги при митному оформленні наступних партій товару.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2019 року по справі № 808/8846/15 та від 04 вересня 2018 року по справі № 826/2646/17, які мають бути враховані при розгляді даної справи.

Таким чином, колегія суддів констатує відсутність такого елементу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, як суб`єктивна сторона у формі умислу позивача щодо несплати всіх митних платежів шляхом заявлення іншого коду товару УКТ ЗЕД в митній декларації №UA/10050/2019/285279, ніж визначена в рішенні про визначення коду товару від 09.08.2019 №КТ-UA-2019, яке приймалось стосовно окремої партії товару, митне оформлення якої здійснювалось на підставі митної декларації №UA100050/2019/282998, з метою ухилення від сплати митних платежів.

Частиною 1 ст. 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: 1) чи було вчинено адміністративне правопорушення, 2) чи винна дана особа в його вчиненні, 3) чи підлягає вона адміністративній відповідальності, 4) чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, 5) чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати 6) інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, під час розгляду справи про порушення митних правил №0688/10000/19 та приймаючи спірну постанову, відповідач діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки незважаючи на встановлення в судовому порядку правомірності визначення коду товару за УКТ ЗЕД щодо препарату «Табекс(R)», який імпортовано ПАТ «Вітаміни» та митне оформлення якого здійснював позивач, без врахування того, що рішення про визначення коду товару що було прийнято стосовно окремої партії товару не є обов`язковим для декларанта, при визначенні коду товару, що буде в майбутньому ввозитися на митну територію України, без встановлення наявності умислу у діях позивача та їх спрямування на ухилення від сплати митних платежів. З матеріалів справи не вбачається, що відповідні обставини будь-яким чином були враховані під час прийняття оскаржуваного рішення, що свідчить про неповноту та необ`єктивність розгляду справи про порушення митних правил.

Відповідно до п. 1 - 2 ч. 1 ст. 258 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду.

Оскільки оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності за ст. 485 МК України за відсутності в його діях складу такого адміністративного правопорушення, а сама постанова у справі про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019 винесена за результатами необ`єктивного та неповного дослідження і без врахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття, колегія суддів доходить висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ч.2 ст.2 КАС України та про наявність визначених ст. 258 МК України правових підстав для її скасування.

Частиною 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені обставини, за результатами перегляду рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності передбачених законодавством підстав для скасування постанови про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019 та закриття справи про порушення митних правил у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 15 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма