Справа № 520/1824/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. № 520/1824/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення №ЄВ00365405 від 17.01.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 20400,35 грн., виданого Салтівським управлінням ГУ ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивачкою зазначено, що рішення №ЄВ00365405 від 17.01.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 20400,35 грн. є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.02.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 05.03.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що рішення №ЄВ00365405 від 17.01.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 20400,35 грн. є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 09.04.2020 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі №520/7939/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання вимог незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

15.09.2020 року провадження у справі № 520/1824/2020 було поновлено.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що згідно даних інформаційної системи органів доходів і зборів «Податковий блок» позивачка - ОСОБА_1 , перебувала на обліку як фізична особа-підприємець (КВЕД - 47.81 - Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами) з 17.05.1999 по 05.04.2018 року, що підтверджується копією витягу, наявного в матеріалах справи.

05.04.2018 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , однак, дані щодо зняття з обліку платника податків в АІС «Податковий блок» відсутні.

Таким чином суд зазначає, що платник ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Салтівському управлінні Головного управління ДПС у Харківській області, як фізична особа, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності.

Також судом під час розгляду справи було встановлено, що позивачкою самостійно подано до пенсійного органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік від 02.04.2012 року, в якому самостійно визначено єдиний внесок за ставкою 34,7% - 4 010,30 грн., за 2012 рік від 06.02.2013 року, в якому самостійно визначено єдиний внесок за ставкою 34,7% - 4 572,42 гривень.

Станом на 31.01.2015 року ФОП ОСОБА_1 мала борг зі сплати ЄСВ у загальному розмірі 15319,38 грн. у зв`язку з чим Куп"янською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Харківській області було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.01.2015 року № Ф 498-25 на вказану суму, яка складається із заборгованості по сплаті ЄСВ у розмірі 10 730,78 грн., яка виникла до 01.10.2013 року на момент перебування на обліку позивачки в пенсійному органі як платника ЄСВ, 1 194,03 грн. за 3 кв. 2013 року, 1 218,67 грн. за 4 кв. 2013 року, та самостійно нарахованої позивачем у звіті за 2013 рік. Також, податковим органом самостійно нараховано позивачці ЄСВ 1 267,95 грн. за 1 кв. 2014 року, та 1 267,95 грн. за 2 кв. 2014 року. Кожні наступні вимоги формувались на залишок непогашеної заборгованості.

ОСОБА_1 самостійно подала до пенсійного органу звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2011 рік від 02.04.2012 року, в якому самостійно визначено єдиний внесок за ставкою 34,7% - 4 010,30 грн., за 2012 рік від 06.02.2013 року, в якому самостійно визначено єдиний внесок за ставкою 34,7% -4 572,42 гривень.

Станом на 01.10.2013 року до органу доходів і зборів Пенсійним фондом України було передано інформацію про стан розрахунків платників єдиного внеску (недоїмка / переплата). Згідно інтегрованої картки платника, по позивачу передано борг зі сплати ЄСВ, який з 2011 року по 1 II кв. 2013 року становив 10 370,78 грн. (за 2011 рік - 4 010,30 грн., за 2012 рік - 3 972,42 грн. (з врахуванням переплати 600,00 грн.), за 1 II кв. 2013 року - 2 388,06 гривень).

08.02.2014 року позивачкою було подано до податкового органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за звітний 2013 період, в якому самостійно визначено розмір єдиного внеску за 2013 рік у загальному розмірі 4 800,76 гривень.

Враховуючи самостійне нарахування позивачу пенсійним органом ЄСВ за І та II квартали 2013 року на суму 2 388,06 грн (398,01 грн щомісячна сума ЄСВ), згідно поданого звіту за 2013 рік у позивача утворися борг зі сплати ЄСВ перед податковим органом за III - IV квартали 2014 року на суму 2 412,70 грн (1 194,03 грн за III кв. 2013 року, 1 218,67 грн за IV кв. 2013 року).

Вказані обставини встановлені рішення суду від 20.01.2020 року по справі № 520/7939/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ від 15.01.2018 року № Ф-498-25, від 08.09.2018 № Ф-498-25. від 04.06.2018 року № Ф-498-25. від 06.08.2018 № Ф-498-25 року, від 08.10.2018 року № Ф-498-25. від 08.07.2018 року Ф-498-25.

З огляду на викладене, згідно даних інтегрованої картки платника єдиного внеску ОСОБА_1 за період 2012-2020 років, за позивачкою обліковувалась заборгованість зі сплати ЄСВ в розумінні положень Закону № 2464.

Крім того суд наголошує, що позивачкою - ОСОБА_1 , не заперечується сам факт наявності боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску та несвоєчасності чи повноти сплати зазначеного єдиного соціального внеску.

17.01.2020 року Салтівським управлінням ГУ ДПС у Харківській області було винесено рішення №ЄВ00365405 від 17.01.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 20400,35 грн.

Позивачка, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернулась за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами, а також порядок, строки подання звіту до фіскальних органів та його форму визначає та встановлює Закон України від 08.07.2030 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI) та Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом № 435 від 14.04.2015 року із змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства фінансів України від 11.04.2016 року № 441 (далі - Порядок). Форми та строки подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну професійну діяльність, передбачено розділом III Порядку №435.

Відповідно до п. 63.2 ст. 63 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платника податків.

Згідно з абз. 2 п. 63.5 Кодексу фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір проводити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самостійно зайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464).

Так, платниками єдиного внеску, як зазначено у п. 4 частини першої ст. 4 цього Закону, є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з розділом ХІ Порядку № 1588 підставою для зняття ФОП як платника податків з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП за її рішенням.

Дата зняття з обліку ФОП відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Дані про зняття з обліку ФОП передаються контролюючим органом за основним місцем обліку такого платника податків до ЄДР із зазначенням: дати та номера запису про зняття з обліку, назви та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платника податків знято з обліку.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, повинна закрити усі рахунки відкриті у фінансових установах.

Відповідно до пп. 10, 11 розд. ІІІ Порядку № 435 встановлено, що Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (далі - Звіт) із зазначенням типу форми «ліквідаційна», де останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності платниками ЄСВ ФОП, в тому числі ФОП - платниками єдиного податку подається протягом 30 календарних днів з дня проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності.

Пп. 1 п. 13 розд. IV Інструкції 449 зазначено, що останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити ЄСВ, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення. Сплачується ЄСВ протягом 10 календарних днів після граничного строку подання Звіту із зазначенням типу форми «ліквідаційна».

Зняття з обліку ФОП - платників ЄСВ здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку ст. 5 ЗУ " 2464. Такі перевірки проводяться у порядку, встановленому ПК України.

Щодо доводів позивачки, викладених в позовній заяві, щодо відсутності компетенції у керівника Салтівського управління Головного управління ДПС у Харківській області щодо підписання рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 17.01.2020 року № ЄВ00365405, та на те, що ДПС України та ГУ ДПС у Харківській області (її територіальній підрозділ) не є органами виконавчої влади, та як наслідок позбавлені можливості здійснювати функції з адміністрування єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 (далі - Положення) Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

ДПС у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п. 2 Положення).

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДПС здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленному порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів).

Також суд зазначає, що ГУ ДПС видано 19.09.2019 року наказ № 643 «Про надання повноважень», яким ГУ ДПС погодило надання повноважень на виконання функцій, зокрема, передбачених законодавством з питань сплати єдиного внеску начальнику Салтівського управління ГУ ДПС - Кухтіній О.І., а саме: щодо підписання рішень про застосування фінансових санкцій до платників єдиного внеску за порушення норм законодавства про єдиний внесок відповідно до ст. 25 Закону № 2464.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивачки про відсутність компетенції у керівника Салтівського управління щодо прийняття оскаржуваного рішення є помилковим.

Крім того суд зазначає, що згідно п.4 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» від 4 липня 2013 року № 406-VII, Пенсійний фонд України протягом десяти днів з дня набрання чинності цим Законом передає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, реєстр страхувальників станом на дату набрання чинності цим Законом. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, формує новий реєстр страхувальників на підставі даних, отриманих із Пенсійного фонду України, відомостей, отриманих із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також інформаційного фонду єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб та Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

Так, частину 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом N_40j)ЈVII ( 406-18 ) від 04.07.2013, згідно якого, органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Отже, з 01 жовтня 2013 року функції адміністрування ЄСВ було передано від пенсійного органу до органу доходів і зборів.

Пунктом 3 Розділу VI. «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції № 449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно п. 4 Розділу VI Інструкції 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Відтак, нарахування сум заборгованості з єдиного соціального внеску здіййснювалося контролюючим органом на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Таким чином, визначальним є встановлення фактів несплати (несвоєчасної) сплати позивачем ЄСВ, в тому числі на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів, а саме зворотного боку облікової картки платника ЄСВ фізичної особи-підприємця, а не лише первинних документів щодо нарахування та сплати єдиного внеску.

При цьому під час розгляду справи було встановлено, що позивачка оскаржувала вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в рамках іншої справи № 520/7939/19, а відтак твердження стосовно того, що ОСОБА_1 не була обізнана про наявність боргу з єдиного внеску є безпідставними та такими, що не приймаються судом до уваги.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04,2015 року, а саме: розділом VII цієї Інструкції «Фінансові санкції» передбачено, що за несплату (неперарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачений сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку: 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 1 ст. 25 Закону № 2464). Нарахування пені, передбаченої цим законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування), включно (ч. 13 ст. 25 Закону),

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що рішення №ЄВ00365405 від 17.01.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у сумі 20400,35 грн., видане Салтівським управлінням ГУ ДПС у Харківській області є законним та таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.