Справа № 200/6653/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. Справа№200/6653/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Краматорської міської ради, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення від № 264 від 18.03.2020, яким ОСОБА_2 відмовлено в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів та зобов`язання прийняти рішення про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що через прийняття рішення, що оскаржується відповідач вчинив у відношенні позивача, як представника сім`ї, протиправні дії, якими порушив Закон України «Про охорону дитинства», Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 268 та залишив дитину яка має статус внутрішньо переміщеної особи, та вимушена мешкати за межами звичайного середовища проживання батьків, без подальшого захисту з боку держави. За змістом позову малолітня ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою та не може повернутися разом із батьками до місяця постійного проживання м. Донецьк, що, на думку позивача, є підставою отримання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій чи збройних конфліктів відповідно до надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 268.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, надав до суду відзив якому визначив підстави незгоди із позовом.

За змістом викладеного у відзиві передумовою отримання статусу дитини, що постраждала внаслідок воєнних дій чи збройних конфліктів є отримання дитиною внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів психологічного насильства. Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 № 268, психологічним насильством, якого зазнала дитина під час збройного конфлікту є її моральні та психологічні страждання, що не потребують доведення та які вона перенесла внаслідок її внутрішнього переміщення чи залишення місця проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. В ході розгляду наданих позивачем документів для надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів комісією відповідача встановлено, що ОСОБА_2 народилася у м. Краматорську, в м. Горлівка, що є місцем реєстрації її матері, ніколи не проживала, через що відомості у довідці про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи стосовно місця реєстрації малолітньої ОСОБА_2 у м. Горлівка є недостовірними.

Крім цього, згідно висновку про оцінку потреб сім`ї, наданого позивачем, від 11.02.2020 ознаки психологічної травми в дитини відсутні. Відповідач наполягав на відсутності підстав для отримання статусу дитини, що постраждала внаслідок збройного конфлікту та правомірності рішення про відмову доньці позивача у надання такого статусу.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.07.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними паспорту серії НОМЕР_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Згідно довідки від 22.07.2016 № 1426-2075 позивач взятий на облік як внутрішньо-переміщена особа, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва по шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Краматорським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позивач 26.06.2018 зареєстрував шлюб із громадянкою ОСОБА_3 (прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ), про що складено відповідний актовий запис № 307. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Краматорську народилася донька позивача - ОСОБА_2 .

Відповідно до довідок від 03.10.2018 № 1426-91999 та від 03.12.20018 № 1426-9646 ОСОБА_5 та ОСОБА_2 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання; АДРЕСА_2 .

13.02.2020 позивач звернувся до начальника служби у справах дітей Краматорської міської ради із заявою, в якій просив винести на розгляд Комісії із захисту прав дитини питання щодо надання статусу дитини, постраждалої внаслідок воєнних дій ОСОБА_2 , 2018 р.н. В обґрунтування наявності права на отримання такого статусу позивач в заяві зазначив отримання дитиною психологічного насильства під час проживання у м. Краматорську Донецької області з листопада 2018 року, на території якого проводилася антитерористична операція.

Відповідно до протоколу засідання комісії № 4 від 05.03.2020 на її засіданні за участю заявника ОСОБА_1 , за наслідком розгляду заяви про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та висновку оцінки потреб сім`ї у соціальних послугах, складеного Краматорським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 11.02.2020, прийнято рішення відмовити в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій. Згідно витягу з протоколу № 8 від 05.03.2020 ОСОБА_2 , проживала від народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Краматорську, Донецької області, на території якого проводилася антитерористична операції в період з квітня 2014 по травень 2018 року, через що не могла зазнати психологічного насильства. Відповідно до протоколу ОСОБА_2 не підпадає під категорію дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. За прийняття рішення проголосували одноголосно 14 членів комісії.

Рішенням виконавчого комітету Краматорської місткої ради № 264 від 18.03.2020 за наслідком розгляду заяви позивача, доданих до заявив документів та протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчим комітетом Краматорської міської ради прийнято рішення № 264 від 18.03.2020 про відмову в наданні статусу дитини, що постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі Закон № 2402-III) визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до значення термінів, наведених в статті 1 Закону № 2402-III дитиною яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, є дитина, яка внаслідок воєнних дій чи збройного конфлікту отримала поранення, контузію, каліцтво, зазнала фізичного, сексуального, психологічного насильства, була викрадена або незаконно вивезена за межі України, залучалася до участі у військових формуваннях або незаконно утримувалася, у тому числі в полоні.

Статтею 4 Закону № 2402-III визначено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає: визначення основних правових, економічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей, приведення його у відповідність з міжнародними правовими нормами у цій сфері; забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоровя, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства; встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону № 2402-III, проведення державної політики щодо охорони дитинства, розробку і здійснення цільових загальнодержавних програм соціального захисту та поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, координацію діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади у цій сфері забезпечує Кабінет Міністрів України. Щорічно Кабінет Міністрів України звітує Верховній Раді України про стан демографічної ситуації в Україні, становище дітей та тенденції його змін у ході впроваджених соціально-економічних перетворень.

Частинами 1-2, 6 статтею 30-1 Закону № 2402-III визначено, що держава вживає всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, догляду за ними та возз`єднання їх із членами сім`ї, включаючи розшук, звільнення з полону, повернення в Україну дітей, незаконно вивезених за кордон. У разі якщо вік особи не визначений і є підстави вважати, що ця особа є дитиною, їй надається захист, передбачений цією статтею, до встановлення віку. Усі дії держави стосовно захисту дітей, які перебувають у зоні воєнних дій і збройних конфліктів, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, здійснюються відповідно до норм міжнародного гуманітарного права. Статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, надається органом опіки та піклування за місцем реєстрації дитини як внутрішньо переміщеної особи. Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, визначається Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, що призвела до тимчасової окупації частини території України, а також до того, що на сході України гинуть, отримують поранення та зазнають різних видів насильства діти, та відповідно до частини шостої статті 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» Кабінет Міністрів України 05.04.2017 затвердив Порядок надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (далі Порядок № 268).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає механізм надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 268 право на отримання статусу має дитина, а також особа, яка під час здійснення антитерористичної операції і заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях не досягла 18 років (повноліття), які внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів: 1) отримали поранення, контузію, каліцтво; 2) зазнали фізичного, сексуального насильства; 3) були викрадені або незаконно вивезені за межі України; 4) залучалися до участі у діях воєнізованих чи збройних формувань; 5) незаконно утримувалися, у тому числі в полоні; 6) зазнали психологічного насильства.

Наслідками воєнних дій і збройних конфліктів для дитини можуть бути одна, кілька або всі обставини, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Під час надання дитині статусу заявником визначається обставина, яка мала найбільший негативний вплив на стан здоров`я та розвиток дитини.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку 268 передбачено, що психологічне насильство, якого зазнала дитина внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів являє собою моральні та психологічні страждання (травми) дитини, що не потребують доведення, і які вона перенесла внаслідок її проживання/перебування в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації, її внутрішнього переміщення, залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, а також загибелі (зникнення безвісти), потрапляння у полон, смерті внаслідок поранення, контузії або каліцтва, отриманих у населеному пункті, віднесеному до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275, і в яких органи державної влади виконують свої повноваження у повному обсязі (далі - населений пункт, на території якого здійснювалася антитерористична операція і заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях), її батьків або одного з них - із числа цивільних осіб, а також її батьків або одного з них - з числа осіб, визначених пунктом 2 Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 р. № 740.

Статус надається органом опіки та піклування, у тому числі за місцем реєстрації проживання/перебування дитини як внутрішньо переміщеної особи, або за місцем проживання/перебування дитини в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція і заходи із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, або за місцем виявлення такої дитини місцевими органами виконавчої влади та/або органами місцевого самоврядування (пункт 5 Порядку № 268).

Перелік документів, що надаються разом із заявою про надання статусу визначений пунктом 6 Порядку № 268. У разі підставою набуття статусу є обставини, передбачені у підпункті 6 пункту 3 цього Порядку, також подається висновок оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах, підготовлений центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за формою, затвердженою Мінсоцполітики. До оцінювання потреб сім`ї (особи) може бути залучений психолог/практичний психолог, психотерапевт, психіатр, що працює в іншому закладі, установі, організації. На основі висновку оцінки потреб сім`ї (особи) у соціальних послугах за згодою батьків/законних представників дитина направляється до відповідного закладу/організації для реабілітації та отримання відповідних соціальних послуг.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні питання про правомірність прийнятого відповідачем рішення про відмову в надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок проведення воєнних дій суд виходить із змісту документів, що розглядалися під час прийняття оскаржуваного рішення та наведеного в ньому обґрунтування відсутності підстав надання такого статусу.

В заяві позивача, за наслідком розгляду якої відповідачем прийнято рішення про відмову у наданні статусу дитини, що постраждала внаслідок воєнних дій вбачається, що право набуття такого статусу обґрунтовано тим, що малолітня донька позивача ОСОБА_2 проживала від дня народження до дня звернення у м. Краматорську, на території якого триває проведення антитерористичної операції. В наданому до суду позові позивач мотивує право на набуття такого статусу тим, що малолітня ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеною особою та не має можливості повернутися до місця реєстрації батьків.

Рішення відповідача від 18.03.2020 № 264 про відмову у наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій має посилання на протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини від 05.03.2020, за змістом якого проведення антитерористичної операції, оголошеної у квітні 2014 року закінчено у 2018 році, до народження ОСОБА_2 .

При наданні оцінки оскаржуваному позивачем рішенню суд виходить із наступного.

Порядком № 268 передбачено набуття статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, крім іншого, у разі, коли дитина зазнала психологічного насильства. Виходячи з визначення терміну психологічного насильства, наведеного в пункті 1 Порядку № 268 психологічним насильством є моральні та психологічні страждання, яких особа зазнала у разі, зокрема, її проживання/перебування в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації, її внутрішнього переміщення, залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

При цьому, зі змісту цього визначення виходить, що факт зазнання моральних та психологічних страждань через наявність визначених в наведеному пункті обставин не потребує доведенню, в той час як наявність існування цих обставин, що можуть обумовити моральні та психологічні страждання потребують доведення.

Враховуючи наведене суд не приймає до уваги послання відповідача на складений висновок оцінки потреб сім`ї, за змістом якого в дитини відсутні ознаки психологічної травми. Водночас, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про проживання малолітньої ОСОБА_2 в умовах воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації, що свідчить про неможливість набуття нею у зв`язку із цим психологічних чи моральних страждань. При цьому, суд погоджується із доводами відповідача проте, що факт проживання дитини у м. Краматорськ від народження не свідчить про зазнання психологічного насильства, оскільки в м. Краматорську не проводилось воєнних дій, збройних конфліктів, тимчасової окупації після народження малолітньої ОСОБА_2 . Сам по собі факт включення м. Краматорську до Переліку міст, на території яких здійснювалася антитерористична операція згідно розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2005 № 1275-р не є підставою визначення зазнання дитиною психологічного насильства згідно положень Порядку № 268 та підставою для надання дитині такого статусу.

Наведені в позові доводи позивача про наявність підстав для отримання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів вмотивовані тим, що малолітня ОСОБА_2 є внутрішньо-переміщеною особою, яка позбавлена на теперішній час повернутися до місця проживання своїх батьків м. Горлівка та м. Донецьк, також не є достатньою підставою отримання такого статусу. За змістом Порядку дитина може набути статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів у разі внутрішнього переміщення або залишення свого місця проживання/перебування у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, в той час як з визначеного в позові та заяві, що розглядалася відповідачем, вбачається, що малолітня ОСОБА_2 народилася у м. Краматорську Донецької області, будь-які документи, які б свідчили про фактичне здійснення переміщення дитини з м. Горлівка або м. Донецька до м. Краматорську в матеріалах справи відсутні.

Посилання позивача на довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, наявність в нього статусу учасника бойових дій судом також не приймаються, оскільки вони не стосуються підстав набуття статусу дитиною, що постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що під час розгляду заяви позивача відповідач за наслідком розгляду цієї заяви дійшов цілком обґрунтованих висновків, що відповідають наявним в нього на розгляді документам, та прийняв обґрунтоване та правомірне рішення про відмову у наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, підстави для скасування якого відсутні.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для здійснення розподілу судового збору відсутні.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України «Про охорону дитинства» Порядку надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 268 від 05.04.2017 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 257, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Краматорської міської ради про визнання незаконним та скасувати рішення від № 264 від 18.03.2020 про відмову в наданні статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів та зобов`язання прийняти рішення про надання статусу дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2020.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ;

Виконавчий комітет Краматорської міської ради (відповідач) , адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, пл. Миру, буд. 2.

Суддя А.С. Михайлик