Справа № 340/2233/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року справа № 340/2233/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування рішення від 19 травня 2020 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас просила суд зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.24-28).

Зазначило, що підстава відмови у задоволенні заяви - невідповідність поданих матеріалів вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, які затверджені у встановленому законом порядку, у відповідності до приписів частини 7 статті 118 ЗК України.

03 липня 2020 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.18-19).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 07 квітня 2020 року ТОВ «Агромир 2005» (землекористувач) надав погодження (нотаріально посвідчене) на вилучення частини земельної ділянки розміром 2 га для передання у безоплатну власність позивача для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки загальною площею 27,4181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :02:000:9011), розташованої на території Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - Рада), котра перебуває в оренді на підставі договору оренди землі від 24 жовтня 2006 року (а.с.15).

14 квітня 2020 року позивач звернулася до Управління із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9011 (а.с.10-11).

Разом із заявою надала: графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки; копію паспорта та ідентифікаційного номера; копію заяви (погодження) землекористувача земельної ділянки про вилучення її частини (а.с.12-15).

19 травня 2020 року (у місячний строк) Управління прийняло рішення, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із невідповідністю поданих матеріалів вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, які затверджені у встановленому законом порядку, у відповідності до приписів частини 7 статті 118 ЗК України. (а.с.16).

У відзиві Управління зазначило, що позивач мала звернутись із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо поділу вже сформованої земельної ділянки площею 27,4181 га (а.с.24-28).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, зацікавлена особа подає заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Такий дозвіл необхідно для формування земельної ділянки, щоб передати у власність.

Якщо особа прагне отримати у власність частину вже сформованої земельної ділянки з кадастровим номером, то зазначену заяву треба оцінювати, як заяву про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Це узгоджується з приписами пункту 2 частини 2 та частини 6 статті 79-1 ЗК України.

Цими нормами права встановлено, що формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Підстави відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки ті ж самі, що і для відмови про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Ними є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Рішення Управління не містить жодного пояснення такої невідповідності.

Відповідач не розглядав по суті заяви, оскільки зробив висновок про подання її у неналежній формі, так як мова йшла про поділ земельної ділянки.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність рішення Управління та задоволення позову (порушення приписів пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Правовий висновок суду не узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у подібній справі №823/1180/17, який міститься у постанові від 26 листопада 2019 року.

Верховний Суд зробив висновок, що, якщо особа прагне отримати у власність земельну ділянку з вже сформованої ділянки шляхом поділу, то має подати заяву не про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо її відведення, а про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Верховний Суд зробив висновок, що суб`єкт владних повноважень правомірно відмовив особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Фактично, Верховний Суд зробив висновок, що позивач подав заяву не тієї форми.

Однак, Верховний Суд залишив поза увагою сутнісний зміст заяви особи.

Якщо особа прагне отримати у власність частину (частку) вже сформованої земельної ділянки, то заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, яка подана відповідно до приписів частини 6 та 7 статті 118 ЗК України, треба ототожнювати з заявою про надання дозволу на розробку технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Водночас суд зазначає, що приписи згаданої норми права передбачають подання лише заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо її відведення і у випадку, коли бажана земельна ділянка є частиною вже сформованої земельної ділянки.

До такого сутнісного розуміння норми права і змісту заяви особи зобов`язує дотримання принципу верховенства права.

Його зміст розкрито у приписах частини 1 статті 6 КАС України.

Цією нормою права встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд переконаний, що під поняттям «суд має враховувати» треба розуміти ознайомлення та осмислення.

У разі непогодження з висновком Верховного Суду, яке ґрунтується на аналізі норм права, суд вправі прийняти інше рішення, детально пояснивши мотиви незгоди.

Цим правом суд і скористався.

Позивач понесла судові витрати у сумі 840,80 грн. (а.с.9).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19 травня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від 14 квітня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 14 квітня 2020 року з урахуванням правового висновку суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей