Справа № 640/8108/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8108/19 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

за участі секретаря судового засідання Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Рівненській області, якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2020 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення без змін.

У судове засідання представник апелянта не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11 квітня 2019 року відповідачем, на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування № РВ 182/1463/НП від 11.03.2019, прийнято постанову про накладення штрафу № РВ182/1463/000092/НП-ФС, якою до ТОВ «Споживчий центр» на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, застосовано штраф у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення в сумі 417300 грн. (4173 грн. * 100).

При цьому, передумовою застосування до позивача штрафних санкцій стало те, що 25.02.2019 до органу Держпраці надійшла заява від фізичної особи - ОСОБА_1 , в якій остання просила перевірити зазначені в заяві відділення позивача та зобов`язати ТОВ «Споживчий центр» сплатити за неї до бюджету ЄСВ, а також виплатити заробітну плату в розмірі 5800 грн за січень 2019 та розрахункові, адже вона працювала з серпня 2018 по січень 2019 у структурних підрозділах «Швидко Гроші» - ТОВ «Споживчий центр» на території Рівненської області, а саме: відділення № 25, яке знаходиться: м. Рівне, пул. Пересопницька, 91; відділення № 177, яке знаходиться: м. Рівне, вул. Соборна, 15А; відділення № 198, яке знаходиться: м. Рівне, вул. Київська, 40В; відділення без номеру, яке знаходиться: м. Рівне, вул. Соборна, 192. У заяві також повідомлено про те, що за 6 місяців, ТОВ «Споживчий центр» систематично порушило трудові права та гарантії заявника й інших працівників, а саме: працювали, заявник за договором цивільно-правового характеру, проте остання вважає, що вона перебувала в трудових відносинах з підприємством, у зв`язку з чим, за неї підприємство не сплачувало обов`язкові податки в тому числі ЄСВ, а також відпускні та лікарняні; графік роботи встановлено такий, що майже кожного дня заявник та інші особи працюють без вихідних, а понаднормові години в подвійному розмірі ніхто не оплачує; на державні вихідні дні 14 жовтня, 1 січня, 7 січня, 25 грудня, заявника та інших осіб примушують працювати, роботи у ці дні в подвійному розмірі не оплачуються; під час звільнення з ОСОБА_1 не розрахувались, компенсація за не використані дні відпустки - не оплачувалась.

На підставі зазначеної службової записки від 26.02.2019, а також заяви ОСОБА_1 , Головним управлінням Держпраці у Рівненській області видано наказ від 26.02.2019 № 326, яким доручено переліченим в наказі посадовим особам Держпраці провести з 26.02.2019 по 27.02.2019 включно інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю у ТОВ «Споживчий центр», за переліком місць здійснення господарської діяльності ТОВ «Споживчий центр», які наведені в наказі. (а.с. 53 т. 2)

26 лютого 2019 року посадовими особами відповідача складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № РВ/182/1463/НП, в якому вказано, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з: ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, завірених об`єктом відвідування копій або витягів (необхідне підкреслити): вимога про надання документів від 26.02.2019 №РВ 182/1463НД, пункти вимоги 1, 2, 3, 4; відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцем здійснення діяльності у м. Рівне. (а.с. 13-14, т. 2)

У цей же день, 26.02.2019 посадовими особами відповідача було складено вимогу про надання документів, в якій зазначено, що під час інспекційного відвідування у відділенні № 177 виявлені працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; у відділенні № 25 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; у відділенні № 198 ОСОБА_7 ; у відділенні № 254 ОСОБА_8 . (а.с. 15-18 т. 2)

У наведеній вимозі № РВ182/1463/НД, у зв`язку з відсутністю документів та неможливістю проведення інспекційного відвідування складено (зазначений вище) акт № РВ182/1463/НП від 26.02.2019; строк інспекційного відвідування зупинено на 12 календарних днів; зобов`язано керівника ТОВ «Споживчий центр» у строк до 11.03.2019 надати: інформацію про повідомлення ДФС про прийняття вказаних працівників на роботу, звільнених працівників з роботи у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018 - 2019 роки; інформацію щодо порядку прийому на роботу вказаних працівників та звільнених працівників, припинення дії цивільно-правових угод/накази, трудові договори, договори цивільно-правового характеру/до відділень, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки; документи, які підтверджують облік робочого часу/табеля обліку робочого часу, нарахування та виплата заробітної плати і розрахункові відомості, відомості на виплату заробітної плати або банківські виписки про перерахунок заробітної плати на персональні банківські рахунки вказаних працівників, про нарахування та виплату належних сум працівникам у день звільнення, документи про оплату робіт, послуг за договорами цивільно-правового характеру у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне за період 2018-2019 роки; пояснення та документи, які підтверджують сплату платежів до ДФС та Пенсійного фонду по заробітній платі вказаних працівників та по виплатах працівників за цивільно-правовими угодами, з якими припинено дію угоди, у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування з вимогою № РВ182/1463/НД про надання документів, направлені відповідачем на адресу позивача (місто Київ, вул. Саксаганського, 133-А) засобами поштового зв`язку та отримані позивачем 06.03.2019.

У відповідь на вимогу, листом від 11.03.2019 № 241 позивачем, засобами поштового зв`язку направлено відповідачу пояснення, в яких, зокрема, зазначено про те, що ТОВ «Споживчий центр» здійснює власну господарську діяльність з дотриманням вимог трудового законодавства, а відсутність у вимозі належної ідентифікації фізичних осіб - відсутнє їх прізвище, позбавляють позивача можливості в повній мірі виконати Вимогу та надати документи стосовно працівників, які належним чином не ідентифіковані. (а.с. 19-21 т. 2)

В зв`язку з ненаданням позивачем інформації та документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача складено акт від 11.03.2019 (16 год. 55 хв.) про неможливість проведення інспекційного відвідування, на підставі якого і прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу. (а.с. 23-26 т. 2)

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю постанови про накладення штрафу, ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- інспекційні відвідування проводяться: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

- під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань;

- суд першої інстанції вказав на те, що питання трудових взаємовідносин позивача з іншими особами, окрім ОСОБА_1 , не підлягали перевірці відповідно до заяви останньої від 21.02.2019 та вимог абзацу 9 частини першої статті 6 Закону № 877-V, п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, адже ОСОБА_1 не є повноважним представником інших фізичних осіб в питаннях, що стосуються дотримання законодавства про працю або будь-яких інших питаннях щодо захисту їх прав та інтересів в рамках взаємовідносин з позивачем.

- крім того, судом першої інстанції зазначено про те, що, оскільки допущені відповідачем процедурні порушення проведення контрольного заходу, є достатніми підставами для скасування постанови про накладення штрафу, а наявними у справі письмовими доказами, які відповідають показам допитаних у судовому засіданні свідків, підтверджується відсутність складення посадовими особами відповідача вимог про надання документів, що стосуються виключно взаємовідносин позивача із ОСОБА_1 .

Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 08.09.2004 № 1985-IV «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», система інспекції праці на промислових підприємствах застосовується до всіх підприємств, щодо яких інспектори зобов`язані забезпечити застосування правових норм щодо умов праці та охорони працівників під час їхньої роботи.

Згідно з п. «а» ст. 3 вказаної Конвенції, завданнями системи інспекції праці є забезпечення застосування правових норм у галузі умов праці та охорони працівників під час їхньої роботи, як наприклад, норм щодо тривалості робочого дня, заробітної плати, безпеки праці, охорони здоров`я і добробуту, використання праці дітей і підлітків та з інших подібних питань, у тій мірі, в якій інспектори праці повинні забезпечувати застосування таких норм.

Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці, передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; іі) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ііі) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; іv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.

Тобто, Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора (органу держпраці) самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V.

Органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п`ята статті 2 Закону № 877-V).

Відповідно до положень ст. 3 Закону № 877-V, органи Держпраці при проведення заходів державного нагляду (контролю), додержуються принципів державного нагляду (контролю), в тому числі: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Нормами ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України, визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. п. 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

При цьому, основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю врегульовані Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295.

Слід звернути увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав на норми п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, зокрема те, що інспекційні відвідування проводяться: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Натомість, зазначений п. 5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) має більш ширше коло підстав для проведення інспекційних відвідувань органом держпраці: Інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку.

Під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю. (ч. 6 Порядку № 295)

Колегія суддів враховує те, що згідно наказу № 326 від 26.02.2019, проведення перевірки ТОВ «Споживчий центр» було призначено не лише на підставі звернення ОСОБА_9 , а ще з урахуванням службової записки начальника відділу з питань здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів від 26.02.2019. (а.с. 53 т. 2)

Натомість, суд першої інстанції зазначив про те, що згідно наказу про проведення перевірки, перевірку позивача проведено на предмет додержання вимог законодавства про працю (в цілому), але питання трудових взаємовідносин позивача з іншими особами, окрім ОСОБА_1 , не підлягали перевірці відповідно до заяви останньої від 21.02.2019 та вимог абзацу 9 частини першої статті 6 Закону № 877-V, п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, адже ОСОБА_1 не є повноважним представником інших фізичних осіб в питаннях, що стосуються дотримання законодавства про працю або будь-яких інших питаннях щодо захисту їх прав та інтересів в рамках взаємовідносин з позивачем. При цьому, наведені в акті інспекційного відвідування особи не звертались до Держпраці із заявами про порушення їх прав.

Колегія суддів з даного приводу вважає за необхідне вказати, що, в даному випадку, підлягали з`ясуванню не лише питання, необхідність перевірки яких виникла у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 , але й інші питання щодо додержання товариством вимог законодавства про працю, адже вийшовши на інспекційне відвідування, інспекторами було виявлено неідентифікованих працівників, які не надавали документи про працевлаштування, а тому, відповідач, як уповноважений орган держави на здійснення заходу контролю має право на самостійне визначення питань, що підлягають з`ясуванню під час проведення перевірки, а відповідно й переліку та обсягу документів, необхідних йому для реалізації наявних повноважень, тому інспектори з праці територіальних органів Держпраці України наділені повноваженнями та мають право під час перевірок за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю пред`являти вимоги про надання документів, необхідних для проведення такої перевірки, що необов`язково вказує на те, що такі будуть відображені в її результатах, а такі необхідні для вивчення повного вивчення ситуації по перевірці.

Тож, наведені висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, є помилковими в контексті мотивування рішення під час розгляду цього спору по суті, адже незгода з обсягом та питаннями перевірки має виражатись під час оскарження наказу про призначення перевірки (інспекційного відвідування), а, у даному випадку, з`ясуванню та перевірці підлягає чи було порушено товариством норми, за якими їх було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу, а саме, абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП, що виразилось у створенні перешкод у проведенні перевірки, а саме, ненадання суб`єктом господарювання витребуваних вимогою документів у встановлених строк.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення. (абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП,у відповідній редакції)

Тож, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у невиконанні законних вимог посадових осіб органів спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з державного нагляду за додержанням законодавства про працю або створенні перешкод для діяльності цих органів.

Так, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 11.04.2019, зазначено, що створення перешкод виразилось у ненаданні товариством у строк до 11.03.2019 витребуваних вимогою від 26.02.2019 документів. Також, відмічено, що вимога не виконана, документи не надано, про причини невиконання вимоги та ненадання документів від суб`єкта відвідування не надходило. (а.с. 12 т. 2)

Відповідач переконаний, що через ненадання позивачем витребуваних документів, останній не реалізував наявне в нього повноваження, що є створенням перешкод у проведенні перевірки.

Проте, колегія суддів зазначає, що як вже зазначалось вище, 26.02.2019 посадовими особами відповідача було складено вимогу про надання документів, в якій зазначено, що під час інспекційного відвідування у відділенні № 177 виявлені працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; у відділенні № 25 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Ірина Михайлівна; у відділенні № 198 ОСОБА_7 ; у відділенні № 254 ОСОБА_8 . (а.с. 15-18 т. 2) У наведеній вимозі № РВ182/1463/НД, зобов`язано керівника ТОВ «Споживчий центр» у строк до 11.03.2019 надати: інформацію про повідомлення ДФС про прийняття вказаних працівників на роботу, звільнених працівників з роботи у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018 - 2019 роки; інформацію щодо порядку прийому на роботу вказаних працівників та звільнених працівників, припинення дії цивільно-правових угод/накази, трудові договори, договори цивільно-правового характеру/до відділень, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки; документи, які підтверджують облік робочого часу/табеля обліку робочого часу, нарахування та виплата заробітної плати і розрахункові відомості, відомості на виплату заробітної плати або банківські виписки про перерахунок заробітної плати на персональні банківські рахунки вказаних працівників, про нарахування та виплату належних сум працівникам у день звільнення, документи про оплату робіт, послуг за договорами цивільно-правового характеру у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне за період 2018-2019 роки; пояснення та документи, які підтверджують сплату платежів до ДФС та Пенсійного фонду по заробітній платі вказаних працівників та по виплатах працівників за цивільно-правовими угодами, з якими припинено дію угоди, у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки.

Проте, у відповідь на вимогу, листом від 11.03.2019 № 241 позивачем, засобами поштового зв`язку направлено відповідачу пояснення, в яких, зокрема, зазначено про те, що ТОВ «Споживчий центр» здійснює власну господарську діяльність з дотриманням вимог трудового законодавства, а відсутність у вимозі належної ідентифікації фізичних осіб - відсутнє їх прізвище, позбавляють позивача можливості в повній мірі виконати вимогу та надати документи стосовно працівників, які належним чином не ідентифіковані. (а.с. 19-21 т. 2)

Тобто, товариство відреагувало на вимогу контролюючого органу, не демонструючи пасивної поведінки, проте звернуло увагу на необхідності ідентифікації прізвищами осіб, документи по яким запитувались, що дозволяло б відповідачу, здійснити повторне звернення до суб`єкта господарювання або з конкретизацією запитуваних документів або шляхом витребування первинних документів по конкретним відділенням, на яких планувалось здійснення інспекційного заходу.

Крім того, колегія суддів бере до уваги й те, що у вимозі було надано позивачу строк для надання запитуваних документів - до 11.03.2019.

У відповідь на вимогу, листом від 11.03.2019 № 241 позивачем, засобами поштового зв`язку направлено відповідачу пояснення. У матеріалах справи наявні фіскальний чек установи зв`язку, накладна з штрих-кодовим ідентифікатором по відстеженню, а також опис вкладення, згідно яких позивач здав до відділення зв`язку лист 11.03.2019. (а.с. 21-22 т. 2)

Тобто, позивачем було, у визначений у вимозі строк, надано відповідь, натомість, відповідач того ж дня - 11.03.2019 о 16 год. 55 хв. склав акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № РВ182/1463/НП (а.с. 23 т. 2), на підставі якого товариство було притягнуто до відповідальності за перешкоджання проведення перевірки, з огляду на що, колегія суддів констатує, що відповідач, не дочекавшись спливу визначеного у своїй же вимозі строку для надання документів, а також декілька днів для отримання (пересилки) поштової кореспонденції, дійшов висновку про ненадання запитуваних документів, що є неприпустимим.

Таким чином, колегія суддів, за наслідком розгляду матеріалів справи та доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що, у даному випадку, у відповідача були відсутні достатні підстави для того щоб стверджувати про створення позивачем перешкод у проведенні перевірки та притягнення його до відповідальності за абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП.

На зазначене суд першої інстанції не звернув увагу, що потребує уточненню, шляхом зміни оскаржуваного рішення в мотивувальній частині, проте у частині висновків по суті розгляду спору про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови № РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019, останні є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в мотивувальній частині без зміни її висновків по суті спору в резолютивній частині.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2020 - змінити в мотивувальній частині.

У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено 16.09.2020.