Справа № 160/6514/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року Справа № 160/6514/20
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа: Ліквідаційна комісія Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при звільненні зі служби та розрахунку вислуги років не було враховано вимоги статті 17-1 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, Кабінет Міністрів у Постанові №393 визначив алгоритм обчислення вислуги, що надає право на пенсію, і ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ прямо вказує на обов`язок такий порядок застосовувати, використовуючи ст. 12 Закону №2262-ХІІ як норму загальну, а ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ в і постанову КМУ №393 - як спеціальну. Відтак, враховуючи викладені у адміністративному позові обставини позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 17.06.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
20.07.2020 року на адресу суду надійшли письмові пояснення на позов, у якому представник третьої особи повідомив, що спірні періоди служби ОСОБА_1 були йому зараховані до його загальної календарної вислуги з одночасним обчисленням пільгової вислуги за спірний період.
07.08.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача повідомив, що спірні періоди служби ОСОБА_1 були йому зараховані до його загальної календарної вислуги з одночасним обчисленням пільгової вислуги за спірний період.
28.08.2020 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 04.10.1999 року по 01.07.2011 року та з 01.08.2011 року по 12.08.2014 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.
З 07.11.2015 року по 08.08.2019 року проходив службу в Департаменті захисту економіки Національної поліції України.
Згідно з наказом Департаменту від 31.07.2019 року № 236 о/с «По особовому складу» (який є діючим та позивачем не оскаржений) календарна вислуга років позивача, станом на 08.08.2020 року становила 19 років 10 місяців 04 днів, вислуга років на пільгових умовах - не визначена.
Також, 08.08.2019 року позивачу було видано розрахунок вислуги років для призначення пенсії, в якому також вислуга років на пільгових умовах - не визначена.
Відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 08.08.2019 року, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на наступних посадах:
- з 04.10.1999 по 06.10.2000 оперуповноважений відділення карного розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 06.10.2000 по 21.02.2003 оперуповноважений відділення державної служби боротьби з економічною злочинністю Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 21.02.2003 по 26.09.2007 старший оперуповноважений відділення державної служби боротьби з економічною злочинністю Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 26.09.2007 по 11.12.2007 старший оперуповноважений сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління Управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 11.12.2007 по 01.10.2008 старший оперуповноважений в особливо важливих справах спеціального відділу з документування діяльності злочинних груп, які діють у сфері економіки, управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 01.10.2008 по 01.06.2009 старший оперуповноважений в особливо важливих справах спеціального відділу з документування діяльності злочинних груп, які діють у сфері економіки управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 01.06.2009 по 23.06.2009 старший оперуповноважений відділу боротьби зі злочинами у сфері земельних відносин управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 23.06.2009 по 22.01.2010 старший оперуповноважений сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Дніпропетровського районного відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 22.01.2010 по 26.08.2010 старший оперуповноважений відділу в особливо важливих справах управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 26.08.2010 по 01.08.2011 старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу в особливо важливих справах управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 01.08.2011 по 13.12.2011 старший оперуповноважений відділу в особливо важливих справах управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області;
- з 13.12.2011 по 21.02.2012 старший оперуповноважений в особливо важливих справах відділу в особливо важливих справах управління державної служби боротьби з економічною злочинністю Головного управління МВС України в Дніпропетровській області.
Так, розрахунок вислуги років для призначення пенсії від 08.08.2019 року, що був наданий позивачу визначено:
- час служби у календарному обчисленні 19 років 10 місяців 05 днів;
- час служби у пільговому обчисленні не має;
- час навчання не має;
- спеціальний трудовий стаж 12 років 05 місяців 07 днів.
Не погоджуючись із відсутністю обчислення стажу служби у пільговому обчисленні у період з 04.10.1999 року по 01.07.2011 року та з 01.08.2011 року по 12.08.2014 року, позивач і звернувся із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262).
Відповідно до ст. 17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою КМУ № 393 від 17 липня 1992 року (далі - Порядок № 393).
Так, суд зазначає, що основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27 червня 2018 року у справі №750/9775/16-а.
Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Відповідно до абзацу 24 підпункту "в" пункту 3 Порядку №393 в редакції доповненою Постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року №497, було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: час проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ у підрозділах боротьби з економічною злочинністю за переліком посад і на умовах, що визначаються Міністерством внутрішніх справ.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби» №432 від 14 листопада 2007 року підлягає зарахуванню до стажу служби, що дає право на пенсію, у пільговому обчисленні з розрахунку один місяць служби за 1,5 місяці.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 липня 2011 року №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", згідно з якими абзаци двадцять четвертий, двадцять шостий, двадцять сьомий і двадцять дев`ятий підпункту "в" виключено.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Конституційний Суд України у своїх рішеннях від 13.05.1997 р. № 1-зп, від 09.02.1999 р. № 1-рп/99, від 05.04.2001 р. № 3-рп/2001 та від 13.03.2012 р. № 6-рп/2012 висловив позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
З викладеного випливає, що зміст правовідносин, зокрема прав та обов`язків особи, не може змінюватися разом із зміною законодавчих норм. Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права на зарахування при обчисленні вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах особам рядового та начальницького складу ОВС часу проходження служби в підрозділах боротьби з економічною злочинністю, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.
Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.
З огляду на викладене, право особи на зарахування при обчисленні вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах часу проходження служби на відповідних посадах у відповідних підрозділах визначаються за тими правилами, які були чинними на момент виникнення відповідного права.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.08.2019 року у справі №802/1877/17-а.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що реалізація права на обчислення пільгової вислуги років, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" здійснюється з моменту їх вступу на службу до моменту скасування такої пільги постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 року № 780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" (постанова набрала чинності 27.07.2011 року).
В даному випадку, позивач проходив службу з 1999 року в органах внутрішніх справ на посадах оперуповноваженого, старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах спеціального відділу з документування діяльності злочинних груп, які діють у сфері економіки управління державної служби боротьби з економічною злочинністю, відтак, суд вважає, що він має право на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Втім, матеріали справи свідчать про відсутність обчислення вислуги років на пільгових умовах ОСОБА_1 , що знайшло відображення у розрахунку вислуги років для призначення пенсії від 08.08.2019 року
При цьому, в наказі про звільнення позивача вислуга років у пільговому обчисленні також не зазначена.
У зв`язку з чим, суд вважає доводи позивача в цій частині обґрунтованими.
Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні із служби, виходячи із врахуванням часу служби у спецпідрозділах по боротьбі з економічною злочинністю з розрахунку 1 місяць служби за 1.5 місяці у період з 04.10.1999 року по 01.07.2011 року та з 01.08.2011 року по 12.08.2014 року та виплатити її, як похідні.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський