Справа № 580/921/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Гаращенко В.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Справа № 580/921/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до управління Міністерства внутрішніх справ України

в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки за 2008 рік;

- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за всі дні додаткової відпустки за 2008 рік.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року в задоволенні позову вимог відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач використав відпустку у 2008 році повної тривалості, тому не має права на отримання компенсації за невикористану відпустку.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що судом було неповно встановлено обставини цієї справи, що довідка, яку прийнято до уваги судом першої інстанції щодо надання йому відпустки у 2008 році є неправдивою, а також стверджує, що він має право на отримання компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки за 2008 рік.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.0706.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, стверджуючи, що при звільненні позивача 05.08.2008 з ним було проведено повний розрахунок.

Крім того, у своєму відзиві відповідач також зазначає, що компенсація за невикористану щорічну відпустку в році звільнення виплачується виключно особам рядового і молодшого складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 2003 року по 2008 рік, звільнений зі служби за власним бажанням наказом УМВС України в Черкаській області від 05.08.2008 року № 196 о/с з посади заступника командира 2-го взводу 2-ї роти спеціального батальйону судової міліції «Грифон» УМВС в званні лейтенанта міліції.

Вважаючи, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу компенсацію за невикористані у 2008 році дні щорічної відпустки позивач звернувся до суду з даним позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, який був чинним на час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ (далі - Закон № 565-XII), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114 (далі - Положення № 114).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 565-XII порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначено Положенням № 114.

Згідно з пунктом 56 Положення № 114 особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров`я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.

Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 51 Положення № 114 тривалість відпустки осіб рядового і начальницького складу визначається залежно від вислуги років (у календарному обчисленні), обчисленої в порядку, передбаченому для призначення пенсій працівникам органів внутрішніх справ УРСР, і передбачається тим, які мають вислугу: менше 10 років - 30 діб щорічно.

Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством передбачено право на отримання грошової компенсації особами рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, виключно за відпустку, яку ними не використано в році звільнення.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 816/225015), від 16.05.2019 у справі № 825/100/15-а.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів особової справи позивача в період з 19.06.2008 по 19.07.2008 йому було надано чергову відпустку за 2008 рік.

Доказів, які б підтверджували зворотне позивачем суду не надано.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що частиною першої статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доводи апелянта про те, що судом було неповно встановлено обставини цієї справи, оскільки довідка, яку прийнято до уваги судом першої інстанції щодо надання йому відпустки у 2008 році, за твердженням апелянта, є неправдивою, судова колегія відхиляє з огляду на вищевказане та зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано доказів визнання такої довідки нечинною та/або недостовірною чи доказів установлення факту щодо невикористання ним щорічної відпустки за 2008 рік.

Тож, твердження апелянта про те, що він має право на отримання компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки за 2008 рік, є необґрунтованими.

Аналізуючи всі доводи апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 15 вересня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: