Справа № 400/1667/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2020 р. № 400/1667/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В. В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , АДРЕСА_2

до відповідача:Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (далі - позивачі) звернулися до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (далі - відповідач), в якій просять визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні; визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_2 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні; визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні; визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_4 від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні.

Крім того, позивачі просять зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду та стягнути на їхню користь судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

В обгрунтування позовних вимог позивачі посилаються на обставину звернення до відповідача із заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, які відповідач, у порушення статті 118 Земельного кодексу України, не розглянув.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, підписаному представником за довіреністю, уповноваженим на представництво інтересів відповідача головою Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області, позовні вимоги визнав, зазначивши, що вважає позовні вимоги обгрунтованими, оскільки відповідач у місячний термін не розглянув заяви позивачів і не прийняв за ними рішень в установлений час в установленому порядку. Також у відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у стягненні з відповідача на користь позивачів витрат на професійну правову допомогу.

Позивачі подали відповідь на відзив, у якій навели обгрунтування на користь суми заявлених до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з тим, що від учасників справи не надходило заяв про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

15.11.2019 позивачі звернулися до відповідача із заявами (а. с. 35-38), в яких просили розглянути можливість надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земельної ділянки запасу сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту (комунальної власності), яка розташована на території Прибузької об`єднаної територіальної громади Доманівського району Миколаївської області з кадастровим номером :14:000:0024, у межах норм безоплатної приватизації.

Власником земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером :14:000:0024 є відповідач, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 15.04.2020 № 206845034 (а. с. 33) та Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а. с. 34).

Зазначені заяви зареєстровані за вхідними номерами від 15.11.2019: № 365, 366, 367, 368.

У відповідь на адвокатські запити представника позивачів від 11.12.2019 № 11-12/АЗ-01, № 11-12/АЗ-02, № 11-12/АЗ-03, № 11-12/АЗ-04 (а. с. 39-46) відповідач листами від 13.01.2020 № 18, 19, 20, 21 (а. с. 47-50) повідомив позивачам про розгляд їхніх заяв на засіданні постійної комісії з питань АПК, екології, регулювання земельних відносин, благоустрою Прибузької сільської ради Доманівського району від 20.12.2019 та ухвалення рішення про винесення на розгляд чергової сесії Прибузької сільської ради.

Листом від 03.04.2020 № 227 (а. с. 59) відповідач на повторні адвокатські запити представника позивачів від 20.03.2020 № 20-03/АЗ-05, № 20-03/АЗ-06, № 20-03/АЗ-07, № 20-03/АЗ-08 (а. с. 51 58) повідомив, що земельну ділянку площею 130,4482 га заплановано для створення громадського пасовища.

Копією рішення відповідача від 13.03.2020 № 25 „Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для створення громадських пасовищ в межах Прибузької сільської ради Доманвського району Миколаївської області з додатками до нього (а. с. 60-63) підтверджується надання відповідачем дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення переліку земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :14:000:0024, для створення громадських пасовищ в межах території Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Отже, заяви позивачів від 15.11.2019 не розглянуті відповідачем, що визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим між сторонами виник спір.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з такого.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту „б частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За змістом частин першої-третьої статті 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт „в частини третьої статті 116 Земельного кодексу України).

У статті 121 Земельного кодексу України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це, позивачі, які є громадянами України, мають право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений у статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, у вказаній нормі визначено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

При цьому суд зауважив, що відмова у наданні відповідного дозволу з інших підстав (мотивів), ніж зазначено у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України, не може визнаватися законною.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту.

Вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин пункт 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" відносить до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини першої статті 59 вказаного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням відповідного органу місцевого самоврядування.

Відсутність належно оформленого рішення відповідача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у частині шостій статті 118 Земельного кодексу України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяви позивачів.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати у справі становлять сплачений позивачами судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір, сплачений позивачами за квитанціями від 16.04.2020 №0.0.1.1, № 0.0..1, № 0.0..1, № 0.0..1 на 840,80 грн. кожна підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачі надали суду:

- копії угод про надання адвокатської допомоги від 14.11.2019 № 14/11, № 14/11/4, №14/11/3, № 14/11/2;

- копії ордерів серії КС № 6646651, №664653, № 664652, № 378550;

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 20.09.2010;

- витяг з Єдиного ресєтру адвокатів;

- копії актів про надання послуг від 07.04.2020 на суму 18 400 грн. кожний;

- копії квитанцій від 07.04.2020 № 19/20, № 20/20, № 22/20, № 21/20 про оплату адвокату 18 400 грн.

Відповідач у відзиві проти стягнення витрат на правову допомогу заперечував, посилаючись на їхню неспівмірність та захищеність вартості.

Вирішуючи питання про стягнення на користь позивачів витрат на правову допомогу, суд бере до уваги таке:

- акти про надання послуг від 07.04.2020 включають участь адвоката у судовому засіданні, яке фактично не призначалося та не проводилося, оскільки справа розглядалась судом без виклику (повідомлення) сторін, тобто у письмовому провадженні;

- кожен із позивачів сплатив у повному обсязі вартість роботи адвоката за витрачений ним час з підготовки позовної заяви та подання її до суду (8 годин), вивчення правових позицій Верховного Суду (2 години), тоді як правове регулювання спільних правовідносин аналогічне і до суду надійшла одна спільна позовна заява позивачів до відповідача;

- запит до Миколаївської обласної державної адміністрації щодо створення об`єднаної територіальної громади був складений один для всіх позивачів; довідки з ДЗК та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отримані в одному примірнику для всіх позивачів;

- адвокатські запити та заяви щодо надання дозволу на розроблення проектів землеустроїв на ім`я відповідача мають аналогічний зміст та відрізняються лише прізвищами, іменами та по батькові позивачів та реквізитами їхніх заяв на ім`я відповідача.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає таким, що є співмірним із обсягом наданої правової допомоги, розмір витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. для кожного з позивачів.

Вирішуючи клопотання позивачів про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, а, отже, наділений правом, а не закріпленим обов`язком під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43354/18) та в ухвалі від 23.04.2019 у справі № 805/516/18-а.

Зокрема, Верховний Суд зазначив у цих справах, що з огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи вищенаведене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду, враховуючи відсутність будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про наявність ризиків ухилення відповідача від виконання рішення суду.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) , ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) , ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) до Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ), що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

3. Зобов`язати Прибузьку сільську раду Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

4. Визнати протиправною бездіяльність Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ), що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

5. Зобов`язати Прибузьку сільську раду Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) розглянути заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

6. Визнати протиправною бездіяльність Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ), що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

7. Зобов`язати Прибузьку сільську раду Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) розглянути заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

8. Визнати протиправною бездіяльність Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ), що полягає у неприйнятті рішення за заявою ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

9. Зобов`язати Прибузьку сільську раду Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) розглянути заяву ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) від 15.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земельної ділянки запасу, комунальної власності, кадастровий номер :14:000:0024, розташованої на території Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

10. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платнкиа податків: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

11. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

12. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

13. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

14. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

15. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

16. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

17. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області (вул. Акмечетська, 50, с. Прибужжя, Доманівський район, Миколаївська область, 56445, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна