Справа № 620/3364/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/3364/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Шашери М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомЧернігівської міської ради
до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)
про визнання неправомірною та скасування постанови
У С Т А Н О В И В:

Чернігівська міська рада (також далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (також далі - відповідач, виконавча служба), в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця від 10.08.2020 про накладення на позивача штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн в межах виконавчого провадження № 59256019.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина п`ята статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Частиною першою статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. З метою виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі №825/2228/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, питання про надання ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 ) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) виносилося на розгляд пленарних засідань Чернігівської міської ради 31.01.2019 та 21.03.2019. Вперше за наслідками голосування питання не набрало необхідної кількості голосів і було знято з розгляду. За результатами повторного розгляду питання, згідно пункту 11 рішення Чернігівської міської ради від 21.03.2019 № 40/VII-10 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка), індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідач у відзиві просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі посилаючись на те, що розгляд заяви стягувача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на пленарному засіданні не може вважатись виконанням судового рішення, оскільки рішенням суду боржника зобов`язано не розглянути заяву, а саме надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою. На момент винесення постанови про накладення штрафу рішення суду боржником виконано не було і поважність причин такого невиконання не доведена. У зв`язку із вказаним, 10.08.2020 головним державним виконавцем правомірно винесена постанова про накладення штрафу, яка повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідачем у відзиві, поданому до суду, зазначено прохання провести судове засідання без участі представника відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 620/3364/20.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі № 825/2228/18 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю; визнати протиправним та скасувати пункт 7 (сьомий) рішення Чернігівської міської ради № 27/VІІ-19 від 31.01.2018 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам, учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального садівництва, індивідуального дачного будівництва та будівництва індивідуальних гаражів», яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); зобов`язати Чернігівську міську раду надання ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 23-25).

Згідно копії постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі № 825/2228/18 постановлено: апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Чернігівської міської ради залишити без задоволення; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 залишити без змін (а.с. 20).

Із копії виконавчого листа від 28.05.2019 № 825/2228/18 вбачається, що 10.07.2018 Чернігівський окружний адміністративний суд, розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішив зобов`язати Чернігівську міську раду надання ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 62).

Згідно копії ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 825/2228/18 суд ухвалив: заяву про виправлення описки задовольнити; виправити описку, допущену в третьому абзаці резолютивної частини рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року по справі № 825/2228/18, шляхом заміни слова «надання» на «надати» (а.с. 63).

Із заявою про відкриття виконавчого провадження від 31.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до виконавчої служби, в якій просив прийняти до виконання Виконавчий лист № 825/2228/18 (а.с. 61).

04.06.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі також - головний державний виконавець) на підставі Виконавчого листа Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 № 825/2228/18 прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 59256019, згідно якої Чернігівську міську раду зобов`язано надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 64).

19.06.2019 головним державним виконавцем складено акт, згідно якого встановлено, що станом на 19.06.2019 рішення суду боржником не виконано, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, стягувачу не надано (а.с. 65).

Листом від 20.06.2019 № 1812/19/вих/02.08 щодо виконання рішення суду Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило відповідача про те, що відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (частина друга статті 59 вказаного Закону). З метою виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі №825/2228/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) було включено в проект рішення міської ради в січні 2019 року, але за результатами голосування депутатів не набрало необхідної кількості голосів, а тому було знято з розгляду. Проекти рішень розміщено на офіційному веб-порталі Чернігівської міської ради в розділі публічна інформація. На пленарному засіданні міської ради, 21 березня 2019 року, заяву про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розглянуто. Пунктом 11 рішення Чернігівської міської ради від 21.03.2019 № 40/VII-10 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам-учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального садівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Враховуючи викладене, вважає, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 виконано міською радою в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 66).

Копією Витягу із рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам-учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для індивідуального садівництва, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального садівництва, будівництва індивідуальних гаражів» від 21.03.2019 № 40/VII-10 підтверджується, що згідно пункту 11 ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 67).

Із заявою від 31.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до відповідача, в якій просив долучити до матеріалів виконавчого провадження копії рішення Верховного Суду від 02.07.2020 (справа № 825/2228/18) та відповіді Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, а також повідомив, що станом на 31.07.2020 рішення суду не виконано (а.с. 68).

10.08.2020 головним державним виконавцем складено акт, згідно якого встановлено, що станом на 10.08.2020 рішення суду боржником не виконано, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, стягувачу не надано. Постановою Верховного Суду від 02.07.2020 касаційну скаргу Чернігівської міської ради на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі № 825/2228/18 залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін (а.с. 69).

10.08.2020 головним державним виконавцем у виконавчому провадженні № 59256019 прийнята постанова про накладення штрафу, згідно якої постановлено За невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк накласти на боржника - Чернігівську міську раду штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с. 70).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження». Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, та підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення. Поважними в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 по справі № 127/3770/17.

Згідно абз. 6 частини першої статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі також - Закон № 280/97-ВР) представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципі колегіальності, виборності (стаття 4 Закону № 280/97-ВР).

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У пункті 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР закріплено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради (частини перша-третя статті 59 Закону № 280/97-ВР).

Судом встановлено, що з метою виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі №825/2228/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018, питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Чернігівською міською радою було включено в проект рішення міської ради в січні 2019 року, але за результатами голосування депутатів не набрало необхідної кількості голосів, а тому було знято з розгляду (а.с. 66).

Повторно вказане питання було розглянуто на пленарному засіданні Чернігівської міської ради 21.03.2019 і прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 67).

Статтею 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-IV (далі також - Закону України «Про статус депутатів місцевих рад») передбачено, що депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої, третьої статті 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради. Депутат місцевої ради зобов`язаний бути присутнім на пленарних засіданнях ради, засіданнях постійної комісії та інших органів ради, до складу яких він входить. У разі неможливості бути присутнім на засіданні депутат місцевої ради повідомляє про це особу, яка очолює відповідний орган.

При цьому, у частині другій статі 36 статті 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що, зокрема, намагання в будь-якій формі вплинути на депутата місцевої ради, членів його сім`ї з метою перешкодити депутату виконувати свої повноваження, змусити його до вчинення неправомірних дій тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Суд вважає, що матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем усіх передбачених Законом дій для виконання рішення суду. Не підтримання проекту рішення депутатами на пленарному засіданні сесії міської ради, а також голосування депутатами ради проти надання дозволу на розробку проекту землеустрою є об`єктивними причинами, що зумовили невиконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 у справі № 825/2228/18 та не можуть бути підставами для притягнення до відповідальності Чернігівської міської ради.

За таких обставин, відповідачем було неправомірно винесено постанову від 10.08.2020 про накладення на Чернігівську міську раду штрафу в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 59256019, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Чернігівської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання неправомірною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця від 10.08.2020 про накладення на Чернігівську міську раду штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн в межах виконавчого провадження № 59256019.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Чернігівська міська рада, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, .

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), просп.Миру, 43,м.Чернігів,14000, .

Дата складення повного рішення суду - 15.09.2020.

Суддя Ю. О. Скалозуб