Справа № 439/25/20
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 439/25/20 пров. № А/857/6167/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Секретар Оксани Леонідівни на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 27 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Бородійчук О.І. у м. Броди Львівської області, у справі № 439/25/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства "Бродівський лісгосп" Тереховського Володимира Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства "Бродівський лісгосп" Тереховського Володимира Ігоровича, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №3 від 03.01.2020, винесену на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №8/2 від 09.03.2016.

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 27 березня 2020 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач звернувся до суду з відповідною заявою, а тому позовну заяву залишено без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст. 240 КАС України.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, представник позивача адвокат Секретар Оксана Леонідівна оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач при написанні заяви, на підставі якої позовну заяву залишено без розгляду, не усвідомлював правових наслідків, зумовлених її поданням, заява позивача не містить доводів в обгрунтування її вимог, сторони у справі, а також представник позивача не були обізнані про існування такої заяви. Водночас вказує, що вимоги заяви позивача не узгоджуються із фабулою п.5 ч.1 ст.240 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частинами першою, третьою статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Слід також зазначити, що клопотання - це офіційне прохання про здійснення процесуальних дій чи прийняття рішень, звернене до суду, вимоги якого, в даному випадку, мають узгоджуватись з повноваженнями суду при їх розгляді, які регламентовані положеннями процесуального закону.

Водночас суд, оцінюючи вимоги заяви (клопотання) повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів та застосовувати правові наслідки, передбачені процесуальним законом у розрізі заявлених вимог.

Таким чином, умовами застосування правових наслідків, передбачених статтею 240 КАС Українини (залишення позову без розгляду), є насамперед наявність визначених частиною першою цієї статті вичерпного переліку умов, зокрема вказаного у п.5) надходження заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Суд першої інстанції за наслідками розгляду поданої позивачем заяви залишив позовну заяву без розгляду, вказавши на наявність передбачених п.5 ч.1 ст. 240 КАС України підстав.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, зазначивши наступне.

Так, зі змісту поданої позивачем заяви слідує, що вимогами заявника є закриття провадження у справі у зв`язку з відмою від позову.

За змістом частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Статтею 189 Кодексу адміністративного судочинства України регламентується право позивача у справі на відмову від позову.

Нормами цієї статті визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача відмовитися від позову. Такі дії позивача не повинні суперечити закону та не повинні порушувати чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Враховуючи те, що позивачем подано заяву про відмову від адміністративного позову, така відмова від позову як виключне процесуальне право особи позивача не суперечить закону, колегія суддів приходить до висновку, що за умови відсутності застережень, визначених ч.ч.5,6 ст.189 КАС України, за результатами розгляду такої, в разі прийняття відмови судом, підлягають застосуванню правові наслідки, передбачені п.2 ч.1 ст. 238 КАС України, - закриття провадження у справі.

Наведені обставини в своїй сукупності під час прийняття процесуального рішення залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Секретар Оксани Леонідівни задовольнити, а ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 27 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №439/25/20 - скасувати.

Направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Постанова складена в повному обсязі 16.09.2020.