Справа № 440/2938/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 р.Справа № 440/2938/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 19.06.20 року по справі № 440/2938/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо застосування обмежень граничного розміру при нарахуванні та виплаті щомісячного пенсійного забезпечення з 01.01.18; зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 щодо місячного пенсійного забезпечення без обмежень граничного розміру пенсії з урахуванням проведених виплат з 01.01.18.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі №440/2938/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 1 березня 2018 року максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 1 березня 2018 року без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично виплачених сум. У задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій та зобов`язання провести виплату пенсії без обмеження її розміру за січень та лютий 2018 року відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повернуто скаржнику.

09.06.2020 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив надати роз`яснення в частині, що стосується зобов`язань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати (щомісячного пенсійного забезпечення) пенсії без обмежень її максимальним розміром в подальшому після того як рішення суду набрало законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року та задовольнити заяву про роз`яснення рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до протокольної ухвали від 15.09.2020 у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням від 17.10.2019 суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.03.2018 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням фактично виплачених сум.

У заяві про роз`яснення рішення суду позивач посилається на те, що на виконання рішення суду пенсійний орган здійснив перерахунок та виплату його пенсії за період з 01.03.2018 по 03.12.2019, тобто по дату набрання рішенням суду законної сили. Водночас відповідач відмовився проводити нарахування та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 04.12.2019 без обмеження її максимального розміру, посилаючись на те, що рішення суду у цій справі не містить зобов`язань щодо проведення таких нарахувань після набрання ним законної сили.

Однак, вказані доводи заявника свідчать про його незгоду з порядком виконання пенсійним органом рішення суду.

Водночас, вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах, регулюється розділом ІV Кодексу адміністративного судочинства України. Розгляд питання про правомірність дій пенсійного органу, вчинених на виконання рішення суду у цій справі, не входить до предмету роз`яснення судового акта.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року викладені чітко та зрозуміло. Колегією суддів не встановлено недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, які викликають суперечки під час виконання рішення.

На підставі викладеного, оскільки судове рішення є зрозумілим, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч.1 ст.242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року по справі № 440/2938/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова