Справа № 300/1315/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1315/20 пров. № А/857/8414/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Затолочного В.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 300/1315/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору №51097760 від 20.09.2019 року,-

суддя в 1-й інстанції - Кафарський В.В.,

час ухвалення рішення - 02.07.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 02.07.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 20.09.2020 у виконавчому провадженні №51097760.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно прийнято оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору від 20.09.2020, а саме з порушенням процесуального законодавств. Так, зазначено, що після завершення виконавчого провадження, а саме після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 06.06.2019 через більше як три місяці, а саме 20.09.2019, головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Головною територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Косівчуком Р.Б. винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 96 727,19 грн. Також, позивач звернула увагу на те, що оскаржувану постанову не отримувала, а про необхідність сплати виконавчого збору дізналася після повідомлення банку про арешт рахунків та, як наслідок, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 300/1315/20 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є постанова начальника Коломийського міськрайонного ВДВС від 19.09.2019 року, якою зобов`язано головного державного виконавця Косівчука Р.Б. провести виконавчі дії у порядку встановленому Законом. А тому, державним виконавцем виконавчі дії вчинені відповідно до статей 27, 37, 40, 74 Закону України "Про виконавче провадження", відповідають Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, є законними і обґрунтованими.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 300/1315/20 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Учасники справи на виклик апеляційного суду не прибули і відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд відбувається за їх відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що головним державним виконавцем оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 96 727,19 грн. від 20.09.2019 у виконавчому проваджені №51097760 винесено протиправно, без дотримання процесуальних норм, визначених у законодавстві, а саме в Законі №1404-VІІІ.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 01.04.2016 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист у справі №346/3814/15, де боржником виступає ОСОБА_1 , про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 967 271,96 грн.

13.05.2016 головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Косівчуком Р.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51097760 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 9).

В ході виконання виконавчого провадження головним державним виконавцем Косівчуком Р.Б. проведено опис та арешт майна.

06.06.2019 головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Косівчуком Р.Б. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих підстав, що стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження (а.с. 10-11).

20.09.2019 головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу ДВС Головною територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Косівчуком Р.Б. винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 96 727,19 грн. (а.с. 12).

Вважаючи дії головного державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Косівчука Р.Б. протиправними, а постанову про стягнення виконавчого збору №51097760 від 20.09.2019 незаконною, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 за №606-XIV (далі - Закон №606-XIV), в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження №51097760, передбачено: державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону №606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Крім того, частиною 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ, в редакції, чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому проваджені №51097760 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналогічні норми закріплені і в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 за №512/5 (далі -Інструкція №512/5). Так, згідно положень пункту 8 даної Інструкції №512/5, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Відповідно до норм Закону №1404-VІІІ та Інструкції №512/5 (чинних на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому проваджені №51097760) та норм Закону №606-XIV (чинних на момент відкриття виконавчого провадження №51097760), що регулюють питання виконавчого збору, апеляційний суд зазначає, що таке питання вирішується на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та, якщо виконавчий збір не стягнуто, шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27 цього Закону), 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 цього Закону.

З мотивів вищенаведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що нормами Закону №1404-VІІІ та Закону №606-XIV чітко визначений правовий порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, якщо така не винесена при відкритті виконавчого провадження, а саме: остання має бути винесена не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Щодо посилань апелянта на постанову начальника Коломийського міськрайонного ВДВС від 19.09.2019 року, якою зобов`язано головного державного виконавця Коломийського міськрайонного ВДВС Косівчука Р.Б. провести виконавчі дії у порядку встановленому Законом, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена головним державним виконавцем 06.06.2019 на підставі пункту 4 частини 1 статті 37 Закону №1404-VІІІ - стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження (а.с. 10-11), в свою чергу, постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 96 727,19 грн. головним державним виконавцем винесено 20.09.2019, тобто з порушенням строку, який визначено в статі 40 Закону №1404-VІІІ (а.с. 12).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що головним державним виконавцем оскаржену постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 96 727,19 грн. від 20.09.2019 у виконавчому проваджені №51097760 винесено протиправно, без дотримання процесуальних норм, визначених в Законі №1404-VІІІ, а доводи апеляційної скарги, в тому числі посилання на постанову начальника Коломийського міськрайонного ВДВС від 19.09.2019 року, не спростовують таких висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції вжив заходів до всебічного і повного дослідження обставин справи і прийняв законне і обґрунтоване рішення .

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 229, 268, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 300/1315/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. С. Затолочний
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 17.09.2020 року