Справа № 760/34839/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019 та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.

До Солом`янського районного суду м.Києва надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у сумі 19549,00 грн.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 10 червня 2020 року заяву позивача задоволено частково, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, задовольнивши заяву про ухвалення додаткового рішення повністю.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався, будь яких письмових заперечень щодо заявлених позивачем до відшкодування витрат матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.12.2019 між адвокатом Яла К.А. та ОСОБА_1 укладено договір про надання юридичних послуг (а.с.83), відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати замовнику консультативні та інші юридичні послуги щодо подання позовної заяви про скасування постанови про порушення митних правил від 12.12.2019 по справі №0688/10000/19 та подальшого представництва у суді інтересів замовника в порядку, визначеному цим договором, а замовник зобов`язується оплатити зазначені послуги. З вказаного договору вбачається, що за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у наступному розмірі, зокрема, за збір та вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви - 2 000,00 грн.; за складання позовної заяви 3 000,00 грн.

Як вбачається з угоди про припинення дії договору про надання юридичних послуг від 23.12.2019 (а.с.85), сторони, а саме адвокат Яла К.А. та ОСОБА_1 , домовилися про припинення дії договору про надання юридичних послуг, укладеного між сторонами 21.12.2019, предметом якого є подання позовної заяви про скасування постанови про порушення митних правил від 12.12.2019 по справі № 0688/10000/19 та представництво інтересів замовника у суді.

Згідно з актом приймання-передачі юридичних послуг від 23.12.2019 (а.с.84) адвокат Яла К.А. надав послуги, а саме: збір та вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви на суму 2000,00 грн., складання позовної заяви на суму 3 000,00 грн., сплата яких позивачем в сумі 5000,00 грн. підтверджується квитанцією від 22.05.2020 №3 (а.с.87) відповідно до рахунку-фактури №15/05/20 від 15.05.2020 (а.с.86).

Крім того, з наданих позивачем доказів вбачається, що 07 лютого 2020 року між позивачем та адвокатом Франчуком А.В. укладено договір №00214 з адвокатом про надання правової допомоги (а.с.88).

Згідно наявного в матеріалах справи ордеру серії КС № 537927 (а.с.90), адвокатом позивача, який надає послуги у відповідності до умов Договору від 07 лютого 2020 року, є Франчук А.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2997/10).

Відповідно до додатку №2 (а.с.89) до договору з адвокатом №00214 про надання правової допомоги від 07.02.2020 сторони домовились, що адвокат надає професійну правничу допомогу з таким розрахунком гонорару за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у розмірі, який визначається з розрахунку 1000,00 грн. за одну годину роботи та 1000,00 грн. за одне судове засідання. Сторони погодили, що у разі прийняття судом першої інстанції рішення на користь Клієнта (досягнення позивного рішення у справі) Клієнт сплачує на користь адвоката додаткову винагороду у розмірі 2 (двох) % від суми адміністративного штрафу, який є предметом оскарження. Після набрання таким рішенням суду законної сили. Замовник сплачує адвокату додатково 2 (два) % від суми адміністративного штрафу, який є предметом оскарження.

Згідно з Актом №2 приймання-передачі наданих послуг від 19.05.2020 (а.с.91) позивачу ОСОБА_1 надані наступні послуги: опрацювання та надання правого аналізу відзиву Київської митниці Держмитслужби та у справі №760/34839/19 - 0,5 години, вартістю 500,00 грн.; складання та направлення до Солом`янського районного суду м. Києва відповіді на відзив Київської митниці Держмитслужби у справі №760/34839/19 - 2,0 години, вартістю 2 000,00 грн.; складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про долучення доказів у справі №760/34839/19 - 1,0 година, вартістю 1 000,00 грн.; складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами електронного зв`язку у справі №760/34839/19 - 0,5 години, вартістю 500,00 грн., загалом 4 години, вартістю 4 000,00 грн. У зв`язку із прийняттям Солом`янським районним судом м. Києва у справі №760/34839/19, провадження №2-а/760/1578/19 на користь Клієнта рішення про задоволення позову у повному обсязі, клієнт у відповідності до п. 1.3. Додатку №2 від 07.02.2020 до договору з адвокатом №00214 про надання правової допомоги від 07.02.2020, сплачує на користь адвоката додаткову винагороду у розмірі 10549,00 грн., що становить 2 (два)% від суми адміністративного штрафу (527435,43 грн.), накладеного Київською митницею Держмитслужби на підставі постанови у справі про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019.

На підставі рахунку-фактури №18/08/20-1 від 19.05.2020 (а.с.92) позивачем сплачено адвокату 14549,00 грн. за надані послуги, що підтверджується квитанцію №2 від 22.05.2020 (а.с.93).

Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги, а тому визначення в договорі про надання юридичних послуг від 21.12.2019 фіксованого розміру оплати за збір та вивчення документів та судової практики, необхідних для складання позовної заяви на суму 2000,00 грн. та складання позовної заяви на суму 3000,00 грн., звільняє від необхідності зазначення в детальному описі витраченого адвокатом часу, а тому наданий позивачем акт приймання-передачі юридичних послуг, в якому зафіксовано які саме послуги надавались адвокатом Ялі К.А. позивачу, є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги позивачу, а квитанція від 22.05.2020 №3 підтверджує оплату позивачем послуг адвоката.

Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині відшкодування витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що позивачем не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зокрема, із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, що на думку суду першої інстанції ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому визначив. що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу, яка була надана адвокатом Яла К.А., є сума 4 000,00 грн.

При цьому витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Франчуком А.В., що заявлені та понесені відповідачем є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Навіть, у разі підтвердження надання позивачу правової допомоги у вигляді опрацювання та надання правого аналізу відзиву відповідача, підготовки відповіді на відзив на позовну заяву, розмір гонорару, який зазначений у акті наданих послуг №2 від 19 травня 2020 року не може бути визнаний судом співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг позивачу, часом, витраченим на виконання відповідних робіт (послуг), відповідь на відзив на позовну заяву подана та підписана самим позивачем, частина послуг, зокрема, складання та подання до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами електронного зв`язку у справі №760/34839/19, не були реалізовані адвокатом, оскільки дане клопотання по справі адвокатом до суду не подавалося.

В той же час, колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на відсутність в матеріалах справи клопотання про направлення копії ухвали про відкриття провадження засобами електронного зв`язку, до апеляційної скарги позивачем було долучено скріншот із офіційної пошти з доменом mail.gov.ua щодо надіслання 09.04.2020 на електронну адресу Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката Франчука А.В. у справі 760/34839/19, яке дійсно відсутнє в матеріалах справи, однак зазначена обставина спростовує висновки суду першої інстанції щодо не надання адвокатом вказаної послуги.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.

При цьому, положення ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачають право суду зменшити розмір витрат на правничу допомогу виключно за клопотанням іншої сторони без надання суду повноважень здійснювати дослідження неспівмірності заявлених до відшкодування витрат з власної ініціативи.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалення додаткового рішення відбулось без будь-якого повідомлення відповідача про вирішення питання щодо відшкодування за його рахунок витрат позивача на правничу допомогу адвоката.

Так, матеріали справи не містять жодних доказів про отримання відповідачем копії заяви про ухвалення рішення про судові витрати із доданими до них документами, його не повідомлено про подальший розгляд вказаної заяви, не дотримано права відповідача на подання заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем до відшкодування.

Отже, суд першої інстанції виніс оскаржуване додаткове рішення виключно на підставі доводів позивача, без надання можливості відповідачу реалізувати надані йому Кодексом адміністративного судочинства України права на подання своїх заперечень, що унеможливило наведення власних контраргументів, які могли бути підставою для дослідження заявлених позивачем до відшкодування витрат на їх співмірність із предметом позову.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції винесено додаткове рішення, що прямо стосується прав та інтересів Київської митниці Держмитслужби, без залучення її до вирішення вказаного питання, що свідчить про порушенням норм процесуального права, яке, на думку колегії суддів, є підставою для скасування додаткового рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 червня 2020 року.

Норми процесуального права не передбачають повноважень суду апеляційної інстанції щодо направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на новий розгляд до суду першої інстанції та положення ст.317 КАС України передбачають ухвалення нового рішення за наслідком розгляду апеляційної скарги.

Разом з тим, з урахування того, що дана справа належить до категорії термінових та відповідно до ч.5 ст.286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи, та незважаючи на належне повідомлення Київської митниці Держмитслужби про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 червня 2020 року у даній справі шляхом направлення 08.09.2020 із супровідним листом від 08.09.2020 №790/34839/19/52688/2020 на офіційну електронну пошту (зазначену Київською митницею Держмитслужби самостійно) копій ухвал Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2020 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження та також копії апеляційної скарги позивача із додатками, у встановлений судом та законодавством строк жодних заперечень щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, або відзиву на апеляційну скаргу чи будь-яких інших заяв та клопотань відповідачем подано не було, що свідчить про самоусунення відповідача, від виконання свого обов`язку з доказування неспівмірності, необґрунтованості або недоведеності понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката.

Враховуючи, що рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 13 травня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі та відповідачем не надано жодних заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу адвокатів, колегія суддів вважає за необхідне присудити понесені позивачем судові витрати за подання до Солом`янського районного суду м.Києва позову до Київської митниці Держмитслужби про визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №0688/10000/19 від 12.12.2019 та закриття провадження за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Київської митниці Держмитслужби згідно з квитанцією від 22.05.2020 №3 на суму 5000,00 грн. та квитанцією №2 від 22.05.2020 на суму 14549,00 грн., всього у розмірі 19549,00 грн.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених в додатковому рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

В силу ч.3 ст.272 КАС України судове рішення суду апеляційної інстанції у даній справі не може бути оскаржене.

Керуючись ст.ст.134, 139, 243, 272, 286, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 10 червня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ((адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у сумі 19549,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби ().

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови виготовлено 15 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма