Справа № 200/14815/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року справа №200/14815/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Блохіна А.А., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 200/14815/19-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» (далі ТОВ «Імпорт Траст-Компані», позивач) звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000033/2 від 22 серпня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500170/2019/00215 від 22 серпня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000036/2 від 23 серпня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500170/2019/00218 від 23 серпня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000037/2 від 24 серпня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00223 від 24 серпня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000119/2 від 22 серпня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2019/00539 від 22 серпня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000042/2 від 28 серпня 2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00231 від 28 серпня 2019 року (т. 1 а.с. 4-32).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року позов задоволено: визнано протиправними та скасовано: рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000033/2 від 22 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500170/2019/00215 від 22 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000036/2 від 23 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500170/2019/00218 від 23 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів № UA500170/2019/000037/2 від 24 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500170/2019/00223 від 24 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000119/2 від 22 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2019/00539 від 22 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС; рішення про коригування митної вартості товарів №UA500170/2019/000042/2 від 28 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500170/2019/00231 від 28 серпня 2019 року Одеської митниці ДФС (т. 3 а.с. 46-49).

Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обгрунтування доводів посилався на те, що в наданих позивачем до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості товару.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу та розглянути справу у його відсутність.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлені такі обставини.

Рішеннями Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості UA500170/2019/000033/2 від 22 серпня 2019 року, № UA500170/2019/000036/2 від 23 серпня 2019 року, № UA500170/2019/000037/2 від 24 серпня 2019 року, №UA500060/2019/000119/2 від 22 серпня 2019 року, № UA500170/2019/000042/2 від 28 серпня 2019 року та відповідними картками відмови в прийнятті митної декларації Одеською митницею самостійно визначено за шостим (резервним) методом вартість ввезених позивачем товарів (запчастини для автотранспортних засобів, кабелі та інші запчастини) (т. 1 а.с. 49-50, 95, 97, 117, 119, 146, 147, 175, 177, 220).

Обгрунтування зазначених рішень аналогічна: відсутність інформації про вартість тари та пакування, яка включена у вартість товару; окремі неспівпадіння в експортній декларації країни відправлення з відомостями інших документів, поданих декларантом; декларантом не включено до митної вартості витрати на експедирування товару в межах території України.

Додатково, у рішенні № UA500060/2019/000119/2 від 22 серпня 2019 року вказано про неспівпадіння назви перевізника у коносаменті та документі про оплату перевезення відповідно підприємство Юні-ламан шиппінг та Laman Shipping LTD (т. 1 а.с. 146).

В рішенні № UA500170/2019/000042/2 від 28 серпня 2019 року також зазначено про однакове взаєморозташування підписів та печаток іноземного контрагента на деяких документах, що може свідчити про їх підробку; відсутність відомостей про страхування товару, оскільки довідка, надана експедитором про нездійснення страхування містить інформацію щодо іншого експедитора ТОВ «Юні-Ламан Шиппінг» та ТОВ «Ламан Шиппінг» відповідно (т. 1 а.с. 175-177).

На вимогу митного органу надати додаткові документи на підтвердження заявленої декларантом митної вартості, останній надати такі документи відмовлявся.

Згідно статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 52 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених участинах п`ятійішостій статті 52цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених участині першій статті 58цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положеньстатті 55цього Кодексу.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбаченихчастиною шостою статті 54цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбаченихчастиною третьою статті 53цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 11 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення.

Таким чином, вартість тари та пакування, якщо вона включена до контрактної вартості товару, не повинна додатково декларуватися та підтверджуватися окремо.

З копій зовнішнішньоекономічних договорів, на підставі яких здійснювалися спірні поставки вбачається, що в них наявна умова про включення вартості тари та пакування до ціни товару, тому посилання відповідача на непідтвердження декларантом вартості таких витрат є необґрунтованим.

Щодо доводів відповідача на окремі відмінності змісту експортних декларацій країни відправлення та коносаментами, суд зазначає наступне.

В усіх спірних випадках митний орган стверджує про невідповідність номеру коносаменту змісту відповідної графи експортних декларацій.

Як вбачається із графи експортних декларацій, на яку посилається відповідач, в них вказано числові значення, які за своїм типом не відповідають формату номерів коносаменту (містять виключно цифри, в той час як номер коносаменту містить також і літери) (т. 1 а.с. 51 -52, 70-94, , 98-99, 139-142, 148, 167, 199-202, т.2 а.с. 44-81, 114-165, 172-173, 199-213).

Враховуючи, що решта змісту експортних декларацій відповідає змісту наданих документів, суд вважає таку невідповідність пов`язаною з особливостями заповнення експортних декларацій у Китаї, така невідповідність не може бути самостійною підставою для сумніву у задекларованій вартості.

Щодо включення вартості експедирування товару в межах України.

Згідно п. 2 ч. 11 ст. 58 МК України митної вартості не включаються витрати на транспортування після ввезення за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню.

Зі змісту довідок експедиторів встановлено, що витрати на експедирування за межами території України не надавалися (т. 1 а.с. 58, 105. 131, т. 2 а.с. 111, 180).

Отже, немає необхідності у розмежуванні суми на експедирування до та після кордону.

Щодо посилання митного органу у рішенні № UA500170/2019/000037/2 від 24 серпня 2019 року на відсутність інформації про вартість завантаження товару на судно, суд зазначає, що поставка товару здійснювалася за умовами FOB.

Це означає, що завантаження товару на судно здійснює продавець з власний кошт. Як вбачається із відповідного зовнішньоекономічного договору, вартість завантаження у транспортний засіб включена до ціни товару.

За таких обставин у митного органу відсутні підстави вимагати документи про вартість завантаження товару на судно.

Щодо посилань митного орграну у рішенні № UA500170/2019/000042/2 від 28 серпня 2019 року на відсутність інформації про вартість страхування, суд зазначає наступне.

В листі від 28.08.2019 року № 1 ТОВ «Ламан шиппінг» повідомив, що в довідках про транспортні витрати № 315250-1 та 315250/2 допущено помилку, у зв`язку з чим просить вважати наступну строку про страхування вантажу «ТОВ «Ламан шиппінг» даний вантаж не страхував» (т. 2 а.с. 31).

В довідці ТОВ «Ламан Шиппінг» від 20 серпня 2019 року експедитором помилково вказано, що страхування ТОВ «Юні-Ламан шиппінг» не здійснювалось, замість - ТОВ «Ламан шиппінг» (т. 2 а.с. 25).

Зазначена помилка у назві компанії є суто технічною та такою, що не дає підстави вважати, що страхування все ж здійснювалося.

Таким чином, у митного органу не було ґрунтовних підстав вважати задекларовану митну вартість заниженою, а відповідні угоди сумнівними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування спірних рішень та карток відмови у митному оформленні.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі № 200/14815/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Траст-Компані» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 16 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Г.М. Міронова