Справа № 320/5443/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5443/19 Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, Управління патрульної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльність,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати висновок батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль від 21 травня 2019 року, прийнятий за результатом розгляду скарги від 05 травня 2019 року, в частині тверджень: «карету швидкої допомоги викликав сам заявник», «медпрацівники повідомили, що ніяких тілесних ушкоджень заявник не має», «патрульні перевірили у забудовника дозвільні документи на будівництво та впевнились, що порушень з їх боку не має», «мати повідомила поліцейським, що її син перечепився через паркан з власної необережності та його ніхто не бив», «на відеозаписі зафіксовано, як батьки заявника повідомляють патрульним, що їхнього сина ніхто не чіпав, не бив, а він впав з власної необережності», «спілкування патрульних було ввічливим, дотримуючись норм професійної етики», а також в частині, що неправомірних дій патрульних поліцейських не виявлено»;

- визнати протиправним та скасувати висновок Управління патрульної поліції в Київській області від 25 червня 2019 року в частині, що факт порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль не підтвердився;

- зобов`язати Управління патрульної поліції у Київській області протягом 10 днів з дня набрання сили рішення суду надати новий висновок за результатами розгляду скарги від 30 травня 2019 року з урахуванням правової позиції суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що працівники патрульної поліції, які прибули на виклик позивача неналежним чином не виконували свої професійні обов`язки по вирішенню конфлікту з особами, які здійснювали будівельні роботи на земельній ділянці позивача. 05 травня 2019 року позивачем було подано скаргу на дії поліцейських, за наслідком розгляду якої Батальйоном патрульної поліції у м. Борисполі було надано відповідь, в якій містились перекручені факти, щодо події, яка відбувалась 23 квітня 2019 року. 30 травня 2019 року позивач звернувся зі скаргою до Управління патрульної поліції у Київській області про фальсифікацію результатів перевірки. Проте, отримав відповідь від 25 червня 2019 року, в якій містилось посилання на те, що у діях працівників поліції порушень службової дисципліни не виявлено.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що висновок за результатами розгляду скарги не підлягає оскарженню до адміністративного суду, оскільки не є ні нормативно-правовим актом, ні індивідуальним актом. Вважає, що відповідачі жодним чином не порушили права та законні інтереси позивача.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що непроведення ефективного розслідування, непритягнення патрульних поліцейських до дисциплінарної відповідальності створює перешкоди для захисту прав позивача, а надання формальної відповіді не сприяє відновленню порушених прав. Крім того, звертає увагу на надання відповіді не уповноваженим органом.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником будинку та земельної ділянки площею 0,1 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 серпня 2015 року, індексний номер 42412002, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 жовтня 2014 року.

23 квітня 2019 року між позивачем та невстановленими особами, які проводили будівельні роботи на земельній ділянці виник конфлікт, у зв`язку з чим позивачем було викликано наряд патрульної поліції для його врегулювання, та припинення протиправних дій. На місце події прибули співробітники батальйону патрульної поліції м. Борисполя, які на думку позивача, не вчинили належних дій щодо припинення незаконних будівельних робіт, тобто належним чином не виконали покладені на них службові обов`язки.

05 травня 2019 року позивач звернувся до Управління патрульної поліції у Київській області зі скаргою на працівників поліції, які виїжджали на його виклик 23 квітня 2019 року, за місцем його проживання, щодо їх неправомірних дій на місці події.

За наслідком розгляду скарги, Управлінням патрульної поліції на адресу позивача було направлено лист за №Б-138/41/40/2/01-2019 від 21 травня 2019 року, яким повідомлялось, що Управлінням була проведена перевірка фактів, які були викладені заявником, здійснено опитування поліцейських, які виїжджали того дня, оглянуто відеозапис з нагрудних камер, та встановлено відсутність факту неправомірних дій, вчинених екіпажем патрульної поліції під час опрацювання викликів, за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись зі змістом відповіді, позивач 30 травня 2019 року звернувся до Департаменту патрульної поліції зі скаргою, в якій вказав про фальсифікацію матеріалів перевірки на користь осіб, які вчинили проти заявника кримінальне правопорушення.

За наслідком розгляду скарги позивача, надано відповідь за №Б-529/41/40/02-2019 від 25 червня 2019 року, в якій вказано, що відділом моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Київській області ДПП проведено перевірку, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПП у м. Борисполі УПП у Київській області ДПП, за результатом якої, факт порушення службової дисципліни працівниками БПП у м. Бориспіль УПП у Київській області не підтвердився.

Позивач не погоджуючись з такими діями та складеними висновками, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в межах своєї компетенції у повному обсязі та у відповідності до норм чинного законодавства підготовлено письмові відповіді на скарги позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 40 Конституції України визначає, що держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Положеннями ст. 4 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Також, ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» встановлює обов`язок органу державної влади об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, а також на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу.

Згідно із пунктом 6 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року за №930 (надалі - Порядок № 930) метою попереднього розгляду звернень громадян є їх розподіл для доповіді керівникам органів та підрозділів поліції відповідно до їх функціональних обов`язків та надсилання їх за належністю до іншого органу державної влади у разі, якщо питання, порушені в зверненні, не входять до повноважень органів та підрозділів поліції; попередній розгляд звернень громадян здійснюється керівництвом служби діловодства, його заступниками або відповідальною особою в день надходження або в перший наступний робочий день у разі надходження їх після закінчення робочого дня, у вихідні, святкові та неробочі дні працівники служби діловодства доповідають керівництву органів (підрозділів) поліції про всі звернення громадян, які адресовані органу (підрозділу) поліції або його керівництву. Інші звернення громадян після розгляду керівництвом служби діловодства або відповідальними особами передаються до відповідних структурних підрозділів органу (підрозділу) поліції; попередній розгляд звернень громадян, що надходять до структурних підрозділів центрального органу управління поліції, здійснюється керівниками служби діловодства або уповноваженими особами цих підрозділів.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Згідно із пунктом 2 розділу V Порядку №930 за кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.

За приписами пунктів 3, 5 розділу IV Порядку №930 вказаного Порядку рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Пунктами 12-14 Порядку передбачено, що за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення.

До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України «Про звернення громадян» і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 травня 2019 року та 30 травня 2019 року позивач звернувся до Управління патрульної поліції у Київській області зі скаргами на працівників поліції, які виїжджали на його виклик 23 квітня 2019 року, за місцем його проживання, щодо їх неправомірних дій на місці події, а також фальсифікації матеріалів перевірки. У зазначених скаргах позивач просив адресата надати пояснення щодо даної ситуації.

Листами від 21 травня 2019 року за №Б-138/41/40/2/01-2019 та від 25 червня 2019 року за №Б-529/41/40/02-2019 позивачу було повідомлено, що під час проведення службової перевірки за фактами повідомленими заявником, було проведено опитування поліцейських, які прибували на виклик, оглянуто відеозапис з нагрудних камер, та встановлено відсутність факту неправомірних дій, вчинених екіпажем патрульної поліції під час опрацювання викликів, за адресою: АДРЕСА_1.

Разом із тим, колегією суддів було досліджено надані сторонами додаткові матеріали, зокрема відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, матеріали службового розслідування, яке було проведено на підставі звернення позивача, допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі чого дійшла наступних висновків.

Відповідачем не доведено, що працівниками поліції при виїзді на виклик до позивача було вчинено усі необхідні дії для встановлення обставин, не було відібрано пояснень в усіх присутніх осіб, відеозаписи є не повними та не дають можливості встановити зворотнє.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Таким чином, в даному випадку колегія суддів встановила, що відповідачем не доведено дотримання працівниками поліції основоположних засад та принципів, що зазначені в Законі України «Про Національну поліцію». При цьому, самі лише посилання на формальне дотримання приписів законодавства, вчинення дій направлених на збереження та дотримання існуючого правового становища, з`ясування усіх аспектів при спілкуванні з свідками події не може бути підставою для визнання позову необґрунтованим.

Разом із тим, колегія суддів наголошує, що питання порушення меж земельної ділянки, незаконної забудови, побиття позивача та інші, про які вказує позивач, не можуть бути предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції при перегляді даної справи, а повинні розглядатися, зокрема при розгляді кримінальної справи за заявою позивача, оскільки в даній справі встановлюється правомірність чи протиправність суб`єкта владних повноважень при наданні відповіді на звернення позивача.

Відповідачем в межах своєї компетенції не у повному обсязі та не у відповідності до норм чинного законодавства підготовлено письмові відповіді на скарги позивача, неналежно проведено службове розслідування, оскільки обставини було встановлено без належного дослідження, опитування, зібрання доказів та досить формально, тому з метою повного відновлення порушених прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне повторно провести службове розслідування з повторним, належним та об`єктивним встановленням обставин події шляхом, зокрема але не виключно, відібрання пояснень в осіб, що були свідками події.

Відповідачі наділені широким спектром повноважень щодо вжиття заходів реагування, які ним реалізовані не були.

Разом з тим, обов`язок відповідача полягає у своєчасному розгляді звернення та надання обґрунтованої та повної відповіді на нього.

Також, колегія суддів звертає увагу позивача на те, що будь-яка незгода з рішенням, дією або бездіяльністю працівника поліції чи іншої посадової особи Національної поліції України може бути підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою або до інших компетентних органів зі скаргою. Відповідно, заява про наявність в діях поліцейського ознак зловживання своїми повноваженнями чи протиправної бездіяльності з посиланням на норми Кримінального кодексу України має бути адресована органам, зокрема, прокуратури.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до виноску щодо наявності підстав для зобов`язання Управління патрульної поліції в Київській області надати новий висновок за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.05.2019 у урахуванням висновків суду.

При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, колегія судді дійшла до висновку про стягнення на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року - скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Управління патрульної поліції в Київській області надати новий висновок за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 30.05.2019 у урахуванням висновків суду.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Київській області (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 19, ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 5763,00 грн (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 14.09.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна