Справа № 160/11239/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В. розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» до Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на автобусних маршрутах загального користування міста Кривого Рогу Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -
16 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» до Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на автобусних маршрутах загального користування міста Кривого Рогу Виконавчого комітету Криворізької міської ради, Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на автобусних маршрутах загального користування міста Кривого Рогу виконавчого комітету Криворізької міської ради, оформлене протоколом № 6 від 28.08.2020 року в частині визнання конкурсу таким, що не відбувся;
- зобов`язати Конкурсний комітет з визначення автомобільних перевізників на автобусних маршрутах загального користування міста Кривого Рогу виконавчого комітету Криворізької міської ради повторно розглянути пакет документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» з 15 конкурсними пропозиціями на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування.
Разом із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» подано заяву про забезпечення позову в якій позивач просить: зупинити дію рішення Конкурсного комітету з визначення автомобільних перевізників на автобусних маршрутах загального користування міста Кривий Ріг виконавчого комітету Криворізької міської ради, оформлене протоколом № 6 від 28.08.2020 року.
В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що обставини справи свідчать про наявність спору між учасниками процесу та реальність загрози виникнення ситуації, коли невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Так, у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконавчий комітет Криворізької міської ради може укласти договори на перевезення з іншими учасниками конкурсу строком на 5 років, як це передбачено п.53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Кабінетом Міністрів України №1081 від 03.12.2008 року. У випадку задоволення позовної заяви, позивачеві доведеться додатково звертатись з іншими позовними заявами, в т.ч. щодо визнання укладених договорів недійсними, що призведе до додаткових фінансових витрат. Крім того, недопущення позивача до участі в конкурсі ставить під загрозу його господарську діяльність з перевезення пасажирів у м. Кривий Ріг, а також завдає майнової шкоди.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта.
За змістом частини 1 статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.
При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Для задоволення судом поданої заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.
Крім того, суд звертає увагу, що згідно з Рекомендаціями N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.
Оцінивши усі докази, досліджені судом у їх сукупності, та виходячи з положень частини другої статті 150 КАС України, суд вважає, що в разі забезпечення позову в даній справі шляхом, зазначеним позивачем, суд фактично без належних на те підстав поставить під сумнів рішення суб`єкта владних повноважень, втрутившись у його повноваження без надання правової оцінки підставам для такого рішення, а відтак тимчасово вирішить майбутній спір по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та виходить за межі встановлених підстав для забезпечення позову.
Не доведено заявником в поданій заяві про забезпечення позову і мотивів та підстав очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Встановлення ж протиправності дій та рішень суб`єкта владних повноважень відповідача, є предметом розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.
Таким чином, позивачем не доведено наявності у поданій заяві хоча б однієї з вичерпного переліку підстав, передбачених КАС України, для постановлення судом ухвали про забезпечення позову.
Враховуючи наведене вище, заяву позивача про забезпечення позову необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Автотранс» про забезпечення позову залишити без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева