Справа № 639/4279/20
Суддя: Рубіжний С. О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/4279/20
Провадження№2-а/639/73/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова адміністративну справу №639/4279/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Вовк Ігоря Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Харкова, як до адміністративного, звернувся ОСОБА_1 , з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03 липня 2020 року інспектором УПП в Полтавській області старшим сержантом поліції Вовком Ігорем Петровичем винесено постанову ДП18 №330177 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

Згідно вищевказаної постанови 03.07.2020 о 11 год. 48 хв. у Полтавській області, смт. Чутове на вулиці Полтавський Шлях, 7було здійснено перевищення швидкості автомобілем марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , чим було порушено вимоги п.15.4 г ПДР України, та вчинено правопорушення, яке передбачено ч.1 ст. 122 КУпАП, де визнано винним позивача, та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.

Зазначену постанову позивач вважає такою, що винесена з порушенням вимог законодавства України, оскільки вона є безпідставною ґрунтується виключно на припущеннях інспектора поліції.

Позивач зазначає, що при винесенні постанови порушено вимоги ст.ст. 7, 251 КУпАП, так як Інспектор, порушивши законодавство України, безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, стверджуючи про порушення відповідно до п. 15.4 г ПДР України, зафіксувавши докази адміністративного порушення засобом TruCAMLTI 20/20 №ТС000776.Даний вимірювальний засіб виключений з реєстру сертифікованих вимірювальних приладів відповідно до наказу Мінекономрозвитку №1362 від 02.11.2015.

Окрім того, інспектор поліції не ознайомив позивача з його правами належним чином, сам прилад не має сертифікації, тому інспектор не мав права використовувати засіб яким було зафіксовано, відповідно до постанови, правопорушення.

У зв`язку з викладеним, позивач і був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі Призначено судове засідання.

21 серпня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, він заперечує проти задоволення позову посилаючись на те що, під час несення служби в смт. Чутове, вул. Полтавський шлях, (в межах автодороги Київ - Харків - Довжанський) 03.07.2020 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС000776) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Skoda Octavia, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 83 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 33 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Підійшовши до водія, належним чином представившись, пояснив суть правопорушення. Після цього інспектору позивача попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 (а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу та надав запитувані документи для перевірки.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. До постанови в якості доказу долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС000776), на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення правопорушення.

На відеодиску додаються також фотокадри, які підтверджують встановлення дорожніх знаків 5.45 та 5.70 перед в`їздом в смт. Чутове як зі строни м. Харків, так і зі сторони м. Полтава.

Сам лазерний вимірювач швидкості TruCamLTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam LTI, який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі LaserTechnology, Inc., яка є виробником TruCam, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012/

Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки була передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 p. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016) та іншими підзаконними нормативно-правовими актами, які наразі втратили чинність.

Так, відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 р. № 113/98-ВР, (втратив чинність 01.01.2016 р.) засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягають державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Також відповідно до п. 1.3. «Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки», затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 № 100 (втратив чинність 14.06.2016) сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видаються на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні (далі - іноземні виробники) - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.

Тобто вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно вироблялися в Україні або ввозити на територію України партіями.

Саме на виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які наразі втратили чинність, і здійснювалися державні приймальні випробування приладу ТruСАМ з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 ТruСАМ був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Виходячи з вищевказаних положень, у разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх серійне виробництво або ввезення на територію України.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі.

Також необхідно зауважити, що відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки,унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019. При цьому, прилад ТruСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.12.2019р. та чинного до 24.12.2020p., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000776 є придатним до застосування.

Новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 p. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р). не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Також необхідно зазначити, що позиція щодо правомірності використання поліцією лазерних вимірювачів швидкості TruCAM та належності доказів, отриманих з цих пристроїв, була застосована у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі № 234/17178/18, та у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі № 554/10393/18

Враховуючи вищевикладене, та з огляду на приписи чинного законодавства України, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM до застосування.

Відносно порядку винесення постанови серії ДП18 №330177 від 03.07.2020 відносно ОСОБА_1 , то відповідач зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У таких випадках, відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення та порушення цим прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Сам розгляд справи відбувся у відповідності до вимог законодавства. Позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, продемонстровано відеозапис порушення правил дорожнього руху, а тому у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву зазначив про розгляд справи у його відсутність, у задоволені позовних вимог просив суд відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Враховуючи положення ч.2 ст. 286 КпАП України, та те, що постанова була винесена 03.07.2020 року, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 15.07.2020 року не порушив передбачений 10-денний строк для захисту своїх прав в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не в автоматичному режимі серії ДП18 № 330177, складеної 03.07.2020 року о 12 год. 01 хв. Інспектором 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Вовк І.П., водія, який керував транспортним засобом Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки останній, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 83 км/год, при цьому порушуючи встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС000776, порушивши п. 12.4 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. (а.с. 10).

Даною постановою до ОСОБА_3 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постановисерії ДП18 №330177, складеної 03.07.2020 року о 12 год. 01 хв., у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, що передбачено ст. 276 КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п. 10).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.ч 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи надані докази та доводи сторін щодо законності використання TruCAM LTI 20/20 ТС000776, судом встановлено наступне.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 83 км/год, при цьому порушуючи встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 33 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 ТС000776.

Як зазначено відповідачем у відзиві даний лазерний вимірювач сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості.

Встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/1-2903-2012 (а.с.39).

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LТІ 20/20», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Відповідно до свідоцтва про перевірку регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17952, чинне до 24.12.2020 р. лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 № ТС000776 відповідає вимогам технічної документації. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Даний тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 ТгuСАМ», який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №УЗ 197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 №1161, який є чинним, зберігання інформації про затвердженні типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та введення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019 р. При цьому прилад ТгuСАМ було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати у подальшому за умовою позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI (набрав чинності 01.01.2016) законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичний повірці та повірці після ремонту.

Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.12.2019 р. та чинного до 24.12.2020 р., лазерний вимірювач швидкості є придатним до застосування. (а.с.38)

ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. №1314-VI (набрав чинності 01.01.2016) не передбаченого повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже буди завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України надано експертний висновок від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, яким визначено правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033- 3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. (а.с. 40-41)

Враховуючи наведене, суд вважає, що засіб TruСАМ LTI 20/20 № ТС 000776, яким було зафіксовано порушення правил дорожнього руху використано на законних підставах. Посилання позивача на те, що даний ЗВТ не відноситься до технічних засобів, що використовується в підрозділах Національної поліції суд оцінює критично.

Згідно матеріалів справи, засіб TruСАМ LTI 20/20 № ТС 000776 має функції фото-та відеозапису, що підтверджується наданими копіями фото та відеозапису.

Позивач в підтвердження своїх доводі посилається саме на незаконність його використання, яка спростована відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Щодо інших доводів, а саме, що інспектор поліції не ознайомив належним чином позивача із його правами, суд також оцінює критично та враховує доводи відповідача, що також підтверджуються відеоматеріалами, які додані до відзиву на позовну заяву. З даних відеоматеріалів вбачається, що інспектором поліції було відрекомендовано себе, та повідомлено щодо суті вчиненого правопорушення, після початку розгляду справи позивачу були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України, 258 КУпАП, порядок оскарження та порядок оплати постанови.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили . Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відповідачем не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення була доведена, а тому у задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

На підставі викладеного і керуючись ст. 5, 6, 9, 11, 19, 20, 70, 77, 78, 122, 205, 241-246 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції Вовк Ігоря Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 330177 від 03.07.2020 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Інспектор 3 роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Полтавській області лейтенант поліції Вовк Ігор Петрович, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Європейська, б. 164.

Повний текст рішення складено 15.09.2020.

Суддя С.О. Рубіжний