Справа № 800/234/17
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 вересня 2020 року

Київ

справа №800/234/17

адміністративне провадження №Зі/9901/141/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Загороднюка А.Г. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконним і скасування рішення від 29 серпня 2017 року №2560/0/15-17, поновлення на посаді судді,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває справа №800/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя (далі- «ВРП») про визнання незаконним і скасування рішення відповідача від 29 серпня 2017 року №2560/0/15-17 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Червонозаводського районного суду міста Харкова на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України» і поновлення позивачки на посаді судді.

14 вересня 2020 року до Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Загороднюка А.Г., який входить до колегії суддів, яка розглядає цю справу.

Заява мотивована тим, що ВРП вносила подання Президенту України про призначення всіх суддів Верховного Суду, а також наділена повноваженнями щодо вирішення дисциплінарних справ і звільнення суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, з огляду на що позивачка має сумніви щодо незалежності та неупередженості судді Загороднюка А.Г. при розгляді цієї справи, який перебуває в межах дисциплінарної юрисдикції ВРП. На думку позивачки, ці обставини не відповідають поняттю «незалежного та неупередженого суду» у значенні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, ОСОБА_1 , посилаючись на абзаци другий та п`ятий пункту 16 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26 листопада 2010 року №30 (далі - «Положення про автоматизовану систему документообігу суду»), зазначила, що визначення кожного судді, який входить до складу колегії суддів, повинно відбуватись індивідуально, тобто про включення судді до складу колегії суддів для розгляду справи має свідчити окремий протокол автоматизованого розподілу справи на кожного суддю. Водночас відповідно до даних звіту про автоматизований розподіл справи №800/234/17 від 4 серпня 2020 року відбулася зміна членів колегії: судді Смокович М.І. та Губська О.А. були замінені суддями Соколовим В.М. і Загороднюком А.Г. Тобто для визначення двох суддів колегії було здійснено одну процедуру автоматизованого розподілу, що свідчить про порушення пункту 16 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

За наслідками вирішення питання про обґрунтованість заявленого відводу Верховний Суд на підставі частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») постановив ухвалу від 14 вересня 2020 року, якою вказані ОСОБА_1 підстави для відводу судді Загоронюка А.Г., а також судді Соколова В.М. визнав необґрунтованими.

На виконання вимог частини четвертої статті 40 КАС України, за наслідками автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Загороднюка А.Г., зареєстровану за №Зі/9901/141/20, 15 вересня 2020 року передано на розгляд судді Мартинюк Н.М.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо відводу судді Загороднюка А.Г., Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України. Відповідно до частини першої цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Заява про відвід судді Загороднюка А.Г. подана з підстав, передбачених пунктами 4, 5 частини першої статті 36 КАС України.

Стосовно мотивів ОСОБА_1 про упередженість судді Загороднюка А.Г. з тих підстав, що ВРП в силу своїх повноважень може розглядати дисциплінарні справи щодо суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду (пункт 4 частини першої статті 36 КАС України), то Верховний Суд їх відхиляє з огляду на таке.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Загороднюка А.Г. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості не вбачається.

Також варто зауважити, що пунктами 2 і 3 рішення Ради суддів України від 8 червня 2017 року №34 передбачено, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Наявність правовідносин між суддею та органами суддівського врядування (Вища рада правосуддя, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Державна судова адміністрація України), якщо він розглядає справу про аналогічні правовідносини іншого судді з цими органами, не породжує конфлікту інтересів.

При розгляді конкретної справи не утворює конфлікту інтересу такий приватний інтерес, який мають усі інші судді.

Крім того, за інстанційною юрисдикцією судом першої інстанції для розгляду справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Вищої ради правосуддя є Верховний Суд (частина четверта статті 22, частина друга статті 266 КАС України).

Отже, іншого компетентного суду, крім Верховного Суду, для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у справі №800/234/17 немає.

Окрім іншого, Рада суддів України у рішенні від 18 травня 2018 року №24, цитуючи положення статті 20 параграфу 2 «Законодавчого інструментарію щодо конфліктів інтересів» Ради Європи, зауважила, що приватні інтереси не складають конфлікту інтересів, якщо усі інші судді у країні мали би такий самий конфлікт інтересів.

Відтак, враховуючи наявність у міжнародній практиці усталеного підходу в оцінці ситуацій стосовно конфлікту інтересів ситуації, які стосуються усіх, а не тільки конкретного судді, не є конфліктом інтересів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Зі змісту заяви про відвід судді Загороднюка А.Г. випливає, що її обґрунтування побудовано на припущеннях заявника щодо його залежності від рішень ВРП як органу суддівського врядування, які відповідач має право приймати в межах визначених законом повноважень.

Однак, позивачка не довела чим саме, крім її припущень, підтверджуються обставини, якими мотивована заява про відвід, оскільки будь-яких доказів які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Загороднюка А.Г. у результаті розгляду цієї справи позивачка не навела.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 про упередженість судді Загороднюка А.Г. з огляду на те, що відповідачем у цій справі є ВРП, необґрунтовані та не можуть бути підставою для його відводу.

Щодо порушення, на думку позивачки, абзаців 2, 5 пункту 16 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та, відповідно, наявності підстав для відведення судді Загороднюка А.Г. на підставі пункту 5 частини першої статті 36 КАС України, необхідно зазначити таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною першою статті 31 КАС України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Водночас згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше ніж три місяці з дня набрання ним чинності - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, визначеними цією редакцією Кодексу.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду, здійснюється Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Останніми рішеннями Ради суддів України, відповідно до яких вносилися зміни до Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (від 17 липня 2020 року №38, від 24 квітня 2020 року № 25, від 12 квітня 2018 року №16 і від 2 березня 2018 року №7) запроваджено правило, згідно з яким до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи: в судах застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня 2016 року, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду; повністю зберігаються повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, у тому числі в частині затвердження засад використання автоматизованої системи документообігу суду.

Отже, на день здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (4 серпня 2020 року) у справі №800/234/17 було чинним Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня 2016 року, і зазначена редакція Положення не містила абзаців 2 і 5 пункту 16 Розділу VIII, про порушення яких стверджує позивачка.

Натомість заміна судді-члена колегії в складі колегії суддів регулюється підпунктами 2.3.23, 2.3.25 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у вказаній редакції, яких було дотримано під час здійснення заміни суддів-членів колегії Смоковича М.І. та Губської О.А., в результаті якої одним із суддів-членів колегії для розгляду цієї справи на заміну вказаних суддів визначено суддю Загороднюка А.Г.

Проаналізувавши доводи, викладені в заяві ОСОБА_1 про відвід судді Загороднюка А.Г., Верховний Суд дійшов висновку, що викладені нею аргументи побудовані на припущеннях та суб`єктивній оцінці і не є достатніми для встановлення упередженості вказаного судді.

Відтак, передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу судді Загороднюка А.Г. від розгляду справи №800/234/17 немає.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Загороднюка А.Г. у справі №800/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання незаконними і скасування рішення від 29 серпня 2017 року №2560/0/15-17, поновлення на посаді судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду