Справа № 260/978/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/978/19 пров. № А/857/7956/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Затолочний В.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 260/978/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції - Скраль Т.В.,

час ухвалення рішення - 26.02.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 10.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2019 року, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державна фіскальної служби України, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 23 квітня 2019 року № 1147696/ про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, поданої ФОП ОСОБА_1 , №3 від 19 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 від 19 березня 2019 року, подану ФОП ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відмова комісії, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН зареєструвати податкову накладну, складену ФОП ОСОБА_1 , не відповідає чинному законодавству України. Позивач наполягає на тому, що можливість надання платником податків документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення ДФС конкретного виду блокувального критерію. У квитанціях відповідача не вказано ані конкретного виду блокувального критерію, ані конкретного переліку документів, які необхідно надати для реєстрації зупиненої податкової накладної. Не дивлячись на це, позивачем, з метою виконання вимог, зазначених у Квитанції на адресу ДФС направлено повідомлення № 1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій ПН/РК, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, банківські виписки та інше. Отже, було надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеній податковій накладній та наявність законних підстав для її реєстрації.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 260/978/19 позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач- ДФС України, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС України не має юридичного характеру, оскільки безпесередньо не стосується прав і обов`язків позивача, а лише підтверджує обгрунтованість рішення комісії ГУ ДФС у Закарпатській області від 23.04.2019 №1147696/ про відмову у реєстрації податкової накладної.

А від так рішення про результати розгляду скарги не є правовим актом індивідуальної дії та не може бути оскаржене до адміністративного суду.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 260/978/19 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

14.09.2020 року на адресу суду надійшли клопотання представника позивача та представника відповідача про відкладення розгляду справи, які мотивовані забезпеченням заходів карантину.

При цьому, клопотання сторін про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України на території України карантину з метою запобігання поширення коронавірусної інфекції, на думку апеляційного суду, необхідно відхилити, оскільки відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів

Крім того, виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень відповідача викладених у відзиві на апеляційну скаргу та апеляційній скарзі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та АТ "Нікопольський завод феросплавів" за договором підряду, інші договори що пов`язані такими договірними відносинами та виходячи із того, що позивач подаючи скаргу до відповідача 1, вжив всіх заходів щодо подачі повного пакету документів до Комісії з питань розгляду скарг ДФС України, які були не подані до ГУ ДФС у Закарпатській області, то відповідач 1 - не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної № 3 від 19.03.2019 року .

З огляду на вищезазначене, враховуючи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд першої інстанції вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення Комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 27844//2 від 11.05.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання та провадить господарську діяльність в статусі фізичної особи-підприємця на підставі державної реєстрації фізичною особою-підприємцем, проведеної Ужгородською районною державною адміністрацією Закарпатської області 22 січня 2019 року, номер запису до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 2 033199. Місцезнаходження: 88014, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Канальна, 31/20, (т.1 а.с. 193-197).

20 лютого 2019 року, між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та АТ "Нікопольський завод феросплавів" укладено договір підряду № 1901148 за яким ФОП ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок виконати зі своїх матеріалів, без залучення організацій в субпідряд, в обумовлені строки роботи з реконструкції басейну ємкістю 1700 м3 на об`єкті: ДОТ ім.. В.Усова м. Скадовськ. Вартість робіт за цим договором становить 4 356 000,00 грн. АТ "Нікопольський завод феросплавів", після отримання підписаного Договору на підставі рахунка - фактури та надання гарантії виконання, перераховує ФОП ОСОБА_2 передплату у розмірі 70 5 від вартості ТМЦ та обладнання протягом 10 робочих днів, 20 % вартості ТМЦ та обладнання - за фактом поставки обладнання на об`єкт та 10 % від вартості ТМЦ та обладнання - за фактом підписання актів виконаних робіт з урахуванням виходу на задані параметри за якістю води, (т.1 а.с. 31- 43).

01 березня 2019 року, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер відповідає реєстраційному номеру облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , (т.1 а.с. 198).

В результаті даної фінансово-господарської діяльності було виписано на замовника послуг АТ "Нікопольський завод ферросплавів" податкову накладну за № 3 від 19.03.2019 року на суму ПДВ у розмірі 382 951,24 гривень (а.с. 18-21).

Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України ФОП ОСОБА_1 на підтвердження господарської операції згідно договору підряду № 1901148 від 20.02.2019 року, виписана вищевказана податкова накладна №3 від 19.03.2019 та направлена для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

12 квітня 2019 року, згідно з отриманої квитанції позивачем, зазначена податкова накладна прийнята, але її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено.

Зазначено підстави зупинення, зокрема вказано, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України. ПН/РК не відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, (т.1 а.с. 22).

16 квітня 2019 року, відповідно до повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена, ФОП ОСОБА_1 було надано пояснення та копії документів, а саме первинні документи: накладні, рахунки, договори, товарно - транспортні накладні, банківські виписки на придбання та відвантаження, (т.1 а.с. 23).

19 квітня 2019 року, відповідно до квитанції № 2 прийнято повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, (т.1 а.с. 25).

23 квітня 2019 року, рішенням ГУ ДФС у Закарпатській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1147696/ відмовлено у реєстрації податкових накладних №3 від 19.03.2019 року. Мотивуючи прийняте рішення, відповідач зазначив про ненадання платником договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів з додатками до них. Додатково зазначено, платником не надано договір щодо придбання товару з ТОВ "Акваполіс", ТОВ "Вотертрейд Групп", ТОВ "Компанія Глобал Інженірінг", ТОВ "Компанія Ліна", ТОВ "Вікторія плюс", ТОВ "Лайнекс", ТОВ "Пайп Систем", ФОП ОСОБА_3 , (т.1 а.с. 26 - 27).

23 квітня 2019 року, ФОП ОСОБА_1 подано скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних від 23.04.2019.

Де вказав, що ФОП ОСОБА_1 було складено податкову накладну № 3 від 19.03.2019 та направлено для реєстрації в ЄРПН. 12.04.2019 до вказаної податкової накладної було отримано квитанцію, згідно якої: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена". ФОП ОСОБА_1 було направлено на адресу ДФС Повідомлення № 1 від 16.04.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки та інше. Отже, було надано усі необхідні документи, які безперечно підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеним вище податковим накладним. Однак, Рішенням ДФС № 1147696/ від 23.04.2019 було відмовлено у реєстрації податкової накладної. З метою скасування рішення про відмову подає всі необхідні копії документів, які підтверджують фактичну поставку та оплату товарів від постачальників, переміщення товару, а також поставку та оплату товарів покупцям: договори поставки та додатки до них, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, банківські виписки, сертифікати відповідності та інше, (т.1 а.с. 28).

02 травня 2019 року, дана скарга прийнята контролюючим органом, відповідно до квитанції № 2, (т.1 а.с. 29).

11 травня 2019 року, рішенням Комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 27844//2, залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, (т.1 а.с. 30).

28 травня 2019 року, Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" висунуло претензію № 2019.05.28/43-7578 до ФОП ОСОБА_1 про сплату протягом 5 банківських днів із моменту її отримання 558 342,91 грн. неустойки за несвоєчасне надання податкової накладної на суму 2 297 707, 44 грн., (т.1 а.с. 190-192).

Не погоджуюсь з Рішенням про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 квітня 2019 року № 1147696/, яким відмовлено в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №3 від 19.03.2019 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) здійснюється у порядку, визначеному ст. 56 Податкового кодексу України (Кодексу, ПКУ) з урахуванням таких особливостей:

- скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

-скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

-скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

14 липня 2017 року набрала чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 04.07.17 №485, якою затверджено Порядок розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Цей Порядок визначає процедуру розгляду скарг на рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 5 Постанови №485 скарги подаються платником податку на додану вартість (далі - платник податку) до ДФС протягом 10 календарних днів після отримання ним рішення комісії ДФС про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі коли останній день строку, зазначеного у п. 5 Постанови №485, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем такого строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем. Строк подання скарги може бути продовженим за правилами і на підставах, визначених п. 102.6 ст. 102 Кодексу. Не підлягають адміністративному оскарженню рішення комісії ДФС, які оскаржені платником податку в судовому порядку (п. 6 Постанови № 485).

Скарга складається виключно у письмовій формі та подається платником податку особисто або через свого уповноваженого представника безпосередньо до ДФС або надсилається поштовим відправленням (п. 7 Постанови № 485).

Відповідно до п. 9 Постанови №485 скарга повинна містити:

- найменування або прізвище, ім`я, по батькові платника податку, який подає скаргу, його податкову адресу;

- податковий номер або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта);

- реквізити оскаржуваного рішення комісії ДФС;

- інформацію про причини незгоди платника податку з рішенням комісії ДФС;

- відомості про оскарження рішення комісії ДФС до суду;

- вимоги платника податку, який подає скаргу;

- адресу, на яку необхідно надіслати рішення, прийняте за результатами розгляду скарги.

При цьому платник податку може додавати до скарги пояснення та копії документів, завірені у встановленому порядку, які підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації (п. 10 Постанови №485).

Скарга підписується особисто платником податку, який її подає, або його уповноваженим представником. Якщо скарга підписується уповноваженим представником платника податку, до неї додаються оригінал або належним чином завірена копія документа, який засвідчує повноваження такого представника відповідно до законодавства (п. 11 Постанови №485).

За результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, яке реєструється службою діловодства ДФС та надсилається платнику податку з урахуванням вимог, визначених п. 56.23 ст. 56 ПКУ (п. 12 Постанови № 485).

Згідно з п. 13 Постанови №485 за результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень:

- задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії ДФС;

- залишає скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Скарга залишається без розгляду у разі, коли до прийняття рішення комісії з питань розгляду скарг від платника податку, який її подав, до комісії з питань розгляду скарг надійшла заява про відмову від скарги. Про залишення скарги без розгляду комісія з питань розгляду скарг повідомляє платнику податків у письмовій формі із зазначенням причин у строк, визначений п. 56.23 ст. 56 ПКУ (п. 14 Постанови № 485).

Відповідно до п. 15 Постанови № 485 рішення комісії з питань розгляду скарг надсилається на адресу, зазначену платником податку у скарзі, а у разі її відсутності - на податкову адресу платника податку у строк, визначений п. 56.23 ст. 56 ПКУ.

Рішення комісії з питань розгляду скарг не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку (п. 17 Постанови № 485).

Згідно з п. 18 Постанови № 485 задоволення скарги є підставою для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, зазначених у скарзі, з урахуванням вимог п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПКУ.

23 квітня 2019 року, ФОП ОСОБА_1 подано скаргу на рішення комісії ГУ ДФС у Закарпатській області до ДФС України щодо відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстру податкових накладних від 23.04.2019.

У скарзі на рішення комісії контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 зазначає, що ним було складено податкову накладну № 3 від 19.03.2019 та направлено для реєстрації в ЄРПН. 12.04.2019 до вказаної податкової накладної було отримано квитанцію, згідно якої: "Документ прийнято. Реєстрація зупинена". ФОП ОСОБА_1 було направлено на адресу ДФС Повідомлення № 1 від 16.04.2019 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, рахунки на оплату, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські виписки та інше. Отже, було надано усі необхідні документи, які безперечно підтверджують реальність здійснення операцій по зазначеним вище податковим накладним. Однак, Рішенням № 1147696/ від 23.04.2019 було відмовлено у реєстрації податкової накладної. З метою скасування рішення про відмову подає всі необхідні копії документів, які підтверджують фактичну поставку та оплату товарів від постачальників, переміщення товару, а також поставку та оплату товарів покупцям: договори поставки та додатки до них, видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, банківські виписки, сертифікати відповідності та інше на 79 аркушах, (т.1 а.с. 28).

02 травня 2019 року, дана скарга прийнята контролюючим органом, відповідно до квитанції № 2, (т.1 а.с. 29).

11 травня 2019 року, рішенням Комісії ДФС України з питань розгляду скарг № 27844//2, залишено скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, (т.1 а.с. 30).

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 260/978/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 243 КАС України - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. С. Затолочний
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 17.09.2020 року