Справа № 583/5143/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 р.Справа № 583/5143/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Карини Олександрівни на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сидоренко Р.В., м. Охтирка, повний текст складено 10.04.20 року по справі № 583/5143/19

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Карини Олександрівни

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом, в якому просив суд скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Карини Олександрівни серія ДПО18 №600972 від 06.11.2019 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосоване стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у відповідній адміністративній справі, та стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2020 року у справі № 583/5143/19 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 06.11.2019 року серії ДПО18 № 600972, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Кариною Олександрівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направлено справу на новий розгляд для виконання вимог ст.ст. 268, 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Відповідач не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалите нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що постанова від 06.11.2019 року ДПО18 № 600972 про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

За правилами ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою від 06.11.2019 серії ДПО18 № 600972 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що він 14.10.2019 року на автодорозі Н-12, 65 км, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz VITO 111CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному державним знаком 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 74 км/год., чим перевищив дозволену швидкість на 24 км/год., чим порушив пп. 12.4а ПДР України. Відеофіксація здійснювалась приладом TruCam № 000557 (а.с. 6).

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 06.11.2019 року ДПО18 №600972, звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду адміністративного матеріалу не дотримано вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому постанова поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Дериземля К.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, а також стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається Кодексу України про адміністративні правопорушення), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

З матеріалів справи встановлено, що 14.10.2019 року близько 16:38 год на автомобільній дорозі Н-12 65 км, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000557) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Mercedes-Benz Vito 111 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті рухався зі швидкістю 74 км/год., що є порушенням п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Після зупинки поліцейський роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля К.О. підійшла до позивача, пояснила суть правопорушення, попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля та пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 12.4 ПДР, а саме: рухався у населеному пункті зі швидкістю 74 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідач роз`яснив позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Позивач заявив клопотання про перенос розгляду справи на іншу дату. Відповідачем було прийняте рішення перенести розгляд справи на 21.10.2019 року на 14 год. 00 хв. в Управління патрульної поліції Сумської області за місцезнаходженням: м. Суми, вул. Білопільський шлях, буд. 18/1. 14.10.2019 року позивачу було вручено повідомлення по запрошення до підрозділу патрульної поліції, про що свідчить його підпис. 17.10.2019 року до Управління патрульної поліції в Сумській області надійшло клопотання від позивача, в якому він просив перенести розгляд справи, призначений на 21.10.2019 року, на іншу дату у зв`язку з сімейними обставинами. 24.10.2019 року позивачу було надіслано рекомендованим листом повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 06.11.2019 року на 11 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 . 06.11.2019 року на 11 год. 00 хв. позивач до Управління патрульної поліції в Сумській області не з`явився. 06.11.2019 року об 11 год. 00 хв. відповідачем було розглянуто за відсутності позивача матеріали адміністративної справи, згідно ст. 268 КУпАП, та винесено постанову ДП018 №600972 у справі про адміністративна правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

З матеріалів справи встановлено, що повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 06.11.2019 р. на 11.00 год. ОСОБА_1 отримав лише 12.11.2019 р. (а.с. 10-12). Згідно з трекінга Укрпошти відстеження поштового відправлення 348 01.11.20019 р. не вручено під час доставки: інші причини (а.с. 12). Таким чином, позивач не був повідомлений належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що поліцейським не дотримані вимоги ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час розгляду адміністративного матеріалу, тому постанова поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Суми Дериземля К.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Відповідно до положень ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, її право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм закону викладено в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року по справі №482/9/17, що враховується судом апеляційної інстанції в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 06.11.2019 року серії ДПО18 № 600972, винесену поліцейським роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Кариною Олександрівною, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та направлено справу на новий розгляд для виконання вимог ст.ст. 268, 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн., з наступних підстав.

У відповідності до ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1, 4 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи втрат на правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, колегія суддів враховує, що відповідно до положень частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що оскільки суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково, то при розподілі судових витрат повинен був покласти на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, на підтвердження витрат з оплати правничої допомоги, позивачем надано до матеріалів справи лише акт виконаних робіт щодо надання юридичних послуг за переліком від 08.01.2020 року. Згідно акту виконаних робіт ОСОБА_1 мав оплатити роботу в повному розмірі до закінчення розгляду справи по суті.

В той же час матеріали справи не містять доказів оплати правової допомоги згідно акту виконаних робіт від 08 січня 2020 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в частині стягнення правничої допомоги помилковими.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвели до ухвалення неправильного рішення в частині стягнення витрати на професійну правничу допомогу, а тому підлягає скасуванню в цій частині.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 1 батальйону № 1 УПП в Сумській області Дериземля Карини Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2020 року у справі №583/5143/19 скасувати в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.04.2020 року у справі № 583/5143/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко Л.О. Донець