Справа № 140/3022/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3022/20 пров. № А/857/8002/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу представника позивача громадянина Республіки Бангладеш МД ОСОБА_1 - Самолюка Василя Васильовича на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Сорокою Ю.Ю. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) за адміністративним позовом громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_2 до управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі Управління ДМС України у Волинській області) про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 25.02.2020.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 у задоволенні позову було відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача Самолюк В.В. подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з метою подальшого забезпечення видворення, а також контролю за особами, які не були примусово видворенні, проте за законом не можуть утримуватися більше 18 місяців, передбачена процедура їх часткової легалізації шляхом документування посвідкою на тимчасове проживання, а тому видача такої посвідки є формою контролю держави за нелегальними мігрантами, які не можуть більше утримуватися у ПТПІ. Для цього Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI) введено спеціальну норму щодо документування таких осіб, зокрема, ч.18 ст.4 цього Закону передбачено, що особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

У письмовому відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт НОМЕР_2 , виданий владою Республіки Бангладеш, є громадянином Республіки Бангладеш.

08.08.2018 Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення про видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

08.08.2018 рішенням Луцького прикордонного загону громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

31.01.2019 Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення про продовження строку затримання позивача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком до 6 (шести) місяців.

У подальшому, 26.07.2019 Луцьким міськрайонним судом ухвалено рішення про продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком до 6 (шести) місяців.

З метою примусового видворення посадовими особами Луцького прикордонного загону були проведені заходи щодо ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримання від іноземного консульства свідоцтва на його повернення до країни походження чи інших документів, що посвідчують особу.

Однак, вжиті заходи не забезпечили можливості здійснення примусового видворення з України громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через відсутність документів (паспорт, свідоцтво на повернення до країни походження), які засвідчують його особу та надають право перетину кордону України.

07.02.2020, ОСОБА_4 звернувся із заявою-анкетою № НОМЕР_3 до Управління ДМС України у Волинській області та подав документи для оформлення посвідки на тимчасове проживання відповідно до п.18 ст.4 та п.16 ст.5 Закону №3773-VI.

Під час опрацювання документів для оформлення посвідки на тимчасове проживання, працівниками управління встановлено, що при зверненні до Управління щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання, позивач зазначив адресу проживання : АДРЕСА_1 . Проте, зі слів його адвоката, останній проживав в хостелі м. Луцька та в подальшому вибув за межі території Волинської області.

Крім того, в заяві-анкеті на оформлення посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_4 від 07.02.2020, іноземець надав відомості відносно себе, зазначивши контактний номер телефону, який належить адвокату.

Вище зазначені факти, дали підстави дійти висновку, що позивач подав щодо себе неправдиві відомості, що є порушенням вимог ст.3 Закону №3773-VI.

Також, в ході перевірки встановлено, що іноземець під час подання документів для оформлення посвідки пред`явив працівникові Управління оригінал паспортного документу, копія якого з перекладом приєднана до матеріалів.

07.02.2020 здійснено перевірку за даними Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан», де не встановлено факт перетину державного кордону України ОСОБА_5 , оскільки останній не в`їжджав на територію України у встановленому порядку.

З матеріалів особової справи, зокрема, висновку про неможливість примусового видворення з України від 27.02.2020 вбачається, що громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_4 переданий польською стороною українській стороні в порядку Угоди про реадмісію 05.08.2018 о 17 годині 00 хвилин в міжнародному пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ягодин» на території Рівненської ОТГ Любомльського району Волинської області.

Позивач попередньо був затриманий прикордонною вартою Республіки Польща за незаконний перетин державного кордону з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» в районі прикордонного знаку №988.

За вчинені дії відносно позивача начальником Луцького прикордонного загону 06.08.2018 було прийнято рішення про примусове повернення за межі території України.

По закінченню граничного терміну перебування у Волинському ПТПІ 05.02.2020 позивач був звільнений згідно довідки №4 від 05.02.2020.

Згідно висновку про неможливість примусового видворення від 27.01.2020, ОСОБА_6 не видворено з території України через відсутність паспортного документа.

Однак, під час подачі заяви на оформлення посвідки на тимчасове проживання оригінал паспортного документу іноземець надав працівникам для внесення інформації у відповідні відомчі системи Управління (дата видачі паспортного документа 10.12.2018).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту оспорюваного рішення вбачається, що у ньому в обґрунтування причин відмови в оформленні посвідки зазначено п.п.2 п.61 постанови Кабінету Міністрів України №322 від 25.04.2018 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» (далі Постанова №322), зокрема, наявність невиконаного рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту другого статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні визначає Закон №3773-VI, який встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Згідно дефініції, наведеної у п.18 ч.1 ст.1 Закону №3773-VI, посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій-п`ятнадцятій та вісімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Згідно ч.18 ст.5 цього Закону, технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок їх оформлення, виготовлення та видачі встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою статті 51 Закону №3773-VI передбачено, що строк дії посвідки на тимчасове проживання може бути продовжено необмежену кількість разів, за наявності підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.53 Закону №3773-VI, посвідка на тимчасове проживання видається у десятиденний строк з дня отримання заяви про її оформлення або продовження строку дії посвідки. Іноземець або особа без громадянства подає документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання не пізніш як за 10 календарних днів до закінчення строку її дії.

Як передбачено ч.1 ст.54 Закону №3773-VI, адміністративний збір за оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання стягується в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1-3 ст.55 Закону №3773-VI, іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції. Територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов`язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів. Іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Згідно ч.1-5 ст.32 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка на тимчасове проживання оформляється іноземцям та особам без громадянства (незалежно від віку), визначеним статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Посвідка на тимчасове проживання є власністю України. До посвідки на тимчасове проживання вноситься така інформація : 1) ім`я особи; 2) стать; 3) громадянство; 4) дата народження; 5) унікальний номер запису в Реєстрі; 6) номер документа; 7) дата видачі документа; 8) дата закінчення строку дії документа; 9) уповноважений суб`єкт, що видав документ (код); 10) відцифрований підпис особи; 11) підстава для отримання посвідки на тимчасове проживання (код); 12) місце народження; 13) відцифрований образ обличчя особи. Посвідка на тимчасове проживання видається строком на один рік, якщо інше не передбачено Законом №3773-VI.

Пунктом 1 Порядку №322 затверджено зразок та технічний опис бланка посвідки на тимчасове проживання з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, що додається. При цьому, пунктами 2, 3 цієї постанови запроваджено з 1 червня 2018 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру оформлення і видачу посвідки на тимчасове проживання, зразок бланка якої затверджено цією постановою, іноземцям та особам без громадянства відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого цією постановою. Установлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних органів і територіальних підрозділів Державної міграційної служби матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі посвідки на тимчасове проживання, зразок бланка якої затверджено цією постановою, посвідка на тимчасове проживання може оформлятися з використанням бланка посвідки на тимчасове проживання у формі книжечки; посвідка на тимчасове проживання, що не містить безконтактного електронного носія, оформлена та видана на підставі документів, поданих до 01.06.2018, є чинною протягом строку, на який її було видано.

Як передбачено п.п.1, 2 Порядку №322, посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні. Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п.4 Порядку №322, посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

Згідно п.п.3 п.7 Порядку №322, обмін посвідки здійснюється у разі закінчення строку дії посвідки.

У разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки (п.19 Порядку №322).

Пунктом 21 Порядку №322 передбачено, що працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті. У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі. Іноземець або особа без громадянства мають право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими їм було відмовлено в прийнятті документів, за умови дотримання строків, визначених пунктами 17 і 19 цього Порядку.

Разом з тим, як передбачено пунктом 39 Порядку №322, для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи : 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3 і 4 пункту 7 цього Порядку); 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати. Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 6 цього пункту. До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати. Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

За змістом п.41 Порядку №322, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Підстави для відмови в оформленні та видачі посвідки зазначені в п.61 Порядку №322.

Згідно п.п.2 п.61 Порядку №322, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли іноземець або особа без громадянства перебувають на території України з порушенням встановленого строку перебування або щодо них діє невиконане рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду.

Відповідно до положень п.62 Порядку №322, копія рішення про відмову в оформленні чи видачі посвідки із зазначенням причин відмови не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття видається іноземцеві або особі без громадянства під розписку чи надсилається рекомендованим листом такій особі і приймаючій стороні.

У разі подання заяви-анкети через уповноваженого суб`єкта територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС надсилає письмове повідомлення про прийняте рішення до уповноваженого суб`єкта для подальшого його вручення іноземцеві або особі без громадянства.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наявність невиконаного рішення уповноваженого державного органу про примусове повернення, примусове видворення або заборону в`їзду позбавляє позивача права на оформлення посвідки.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10, 11 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача громадянина Республіки Бангладеш МД ОСОБА_1 - Самолюка Василя Васильовича залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року по справі №140/3022/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук