Справа № 380/3385/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/3385/20 пров. № А/857/8655/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Затолочного В.С., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року, ухвалене суддею Москалем Р.М. у м. Львові у справі № 380/3385/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання виплати одноразову грозову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови призначити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ;

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України відповідно до пунктів 3, 9 Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850, прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності 07.11.2019 року.

У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС), зокрема, в підрозділах державної служби охорони. 08.06.2013 року позивач звільнений зі служби в ОВС. 07.11.2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності та визначено причину інвалідності: «захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ», втрата професійної працездатності становить 45%. Позивач звернувся до Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області із заявою/рапортом, до якого додав пакет документів, просив призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності (у зв`язку із захворюванням, отриманим в період проходження служби в ОВС). Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у Львівській області склало висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ та скерувало в Департамент фінансово-облікової політики МВС України. 13.02.2020 року МВС України повернуло позивачу матеріали про призначення одноразової грошової допомоги без прийняття рішення та вказало, що такі слід надсилати за належністю до Національної поліції України.

Позивач вважає протиправними дії МВС України, які виразились у поверненні документів щодо призначення одноразової грошової допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності з тих підстав, що саме МВС України є належним органом, який вправі приймати рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а також з тих підстав, що відповідач розглянув заяву позивача про виплату допомоги у непередбачений законодавством спосіб, без прийняття відповідного рішення.

Тому, позивач зробив висновок про те, що відповідач порушив його право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності через захворювання, яке пов`язане з проходженням служби в ОВС.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області і додані до нього документи щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та прийняти одне з рішень, передбачених пунктом 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржило Міністерство внутрішніх справ України, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати це рішення суду та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи.

Таку позицію, відповідач пояснює тим, що відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону України «Про Національну поліцію», право на отримання одноразової грошової допомоги виникає з часу встановлення інвалідності. Відповідач вважає, що норми цього пункту (щодо права на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію») поширюються виключно на тих працівників, яким інвалідність встановлена до 07.11.2015 року (часу набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію»). Відповідач стверджує, що при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги не підлягають застосуванню норми Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21.10.2015 року № 850 (далі - Порядок № 850), оскільки інвалідність позивачу встановлена після 07.11.2015 року. На думку відповідача, за наявності підстав така допомога може бути призначена відповідно до статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4 (далі - Порядок № 4). Щодо компетентного органу, який повинен здійснювати виплату цієї допомоги відповідач, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України № 1146 від 27.12.2018 року зазначив, що з 04.01.2019 року (дати набрання чинності цієї постанови) виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції. Відповідач вважає вимогу щодо зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги втручання в дискреційні повноваження відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 проходив службу в ОВС, зокрема, в підрозділах державної служби охорони. 08.06.2013 року ОСОБА_1 звільнений з ОВС. На момент звільнення зі служби займав посаду молодшого інспектора супроводження 2 взводу СРМО «Титан» Управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області.

07.11.2019 року Львівський обласний центр медико-соціальної експертної комісії № 1 встановив ОСОБА_1 третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС.

27.11.2019 року позивач звернувся до Управління державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області із заявою/рапортом від 26.11.2019 року з проханням виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності, спричиненої захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС.

Голова ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області затвердив висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» від 20.12.1990 року № 565-ХІІ. Цей висновок та відповідний пакет документів Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області направило до МВС України.

Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом № 5037/15-2020 від 13.02.2020 року повернув ліквідаційній комісії Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття рішення. В листі зазначив, що такі матеріали слід надіслати за належністю, а саме до Національної поліції України.

Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області 04.03.2020 року листом № 12/3-12 направило матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 для розгляду до Національної поліції України.

Департамент поліції охорони Національної поліції України листом № 1143/43/3/02-2020 від 17.03.2020 року повернув матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 Ліквідаційній комісії Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області, зазначивши, що виплата цієї допомоги за рахунок бюджетних коштів Національної поліції України можлива на підставі рішення МВС України, прийнятого відповідно до норм Порядку № 850.

30.03.2020 року Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області листом № 12/3-19 надіслало ОСОБА_1 матеріали про призначення одноразової грошової допомоги разом з відповідями Департаменту фінансово-облікової політики МВС України та Департаменту поліції охорони Національної поліції України.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі встановлення групи інвалідності відповідно до Порядку № 850. При цьому, постанова Кабінету Міністрів України № 1146 від 27.12.2018 року визначає лише джерело виплати коштів на потреби особам, яким встановлена інвалідність, пов`язана із проходженням служби в ОВС, зокрема працівникам служби охорони і які звернули за виплатою одноразової грошової допомоги. Вказана постанова, на думку суду першої інстанції, не змінює порядок призначення і виплати одноразово грошової допомоги встановлений Порядком № 850.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступні обставини.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (далі Закон № 580-VIII), тобто до 7 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком № 850.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21 жовтня 2015 року затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2015 року.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.

Разом з тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

Згідно з частиною першою статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

За правилами пункту 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови

Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку № 850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку № 4 - з проходженням служби в поліції.

У постанові від 14.02.2019 року по справі № 822/764/18 Верховний Суд сформував правову позицію відповідно до якої поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про національну поліцію», виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку № 4.

Зважаючи на те, що позивач звільнений зі служби в ОВС і не проходив службу в Національній поліції, то при визначенні права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, спричиненої захворюванням пов`язаним із проходженням служби в ОВС, необхідно застосовувати Порядок № 850.

Відповідно до Порядку № 850 компетентним органо на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності, спричиненої захворюванням пов`язаним із проходженням служби в ОВС є МВС України.

При цьому, відповідно до пункту 9 Порядку № 850 МВС України у місячний строк після надходження документів (висновку органу, в якому проходив службу заявник та наданих заявником документів) приймає одне з таких рішень:

1) про призначення грошової допомоги і надсилає його разом із документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги;

2) про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Апеляційний суд встановив, що МВС України не прийняло жодного рішення щодо одноразової грошової допомоги позивачу (про призначення/відмову у призначенні). Натомість МВС України повернуло ці документи без розгляду з мотивів необхідності скерування таких за належністю до Національної поліції України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно вказав на те, що відповідач протиправно повернув документи позивача разом з висновком Управління Державної служби охорони при Головному управлінні МВС України у Львівській області про призначення одноразової грошової допомоги та не прийняв рішення по суті питання, хоча вирішення цього питання відноситься до компетенції МВС України.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції застосував вірний спосіб захисту порушеного право зобов`язавши відповідача повторно розглянути заяву позивача та прийняти одне з рішень, які визначені пунктом 9 Порядку № 850.

Суд першої інстанції оцінюючи вплив на спірні правовідносини постанови Кабінету Міністрів України № 1146 від 27.12.2018 року, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 877 від 25 жовтня 2015 року «Про затвердження Положення про Національну поліцію», на думку апеляційного суду, слушно зауважив, що цією постановою визначено лише джерело походження коштів для осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням групи інвалідності спричинене захворюванням, що пов`язане з проходженням служби в ОВС, а не порядок виплати допомоги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовує висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року в справі № 380/3385/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді В. С. Затолочний
Р. П. Сеник
Повний текст постанови складений 16.09.2020 року