Справа № 463/8739/20
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/8739/20
Провадження №2-а/463/175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача Антоніва В.В.

перекладача Кулеші В.С.

відповідача ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом про затримання відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у групі осіб, здійснив незаконний перетин державного кордону з України в Республіку Польща, поза пунктами пропуску, на напрямку 623 прикордонного знаку, територія Дев`ятирської сільської ради, Яворівського району, Львівської області, внаслідок чого 14 вересня 2020 року був затриманий посадовими особами Прикордонної Варти Республіки Польща. 15 вересня 2020 року о 16 год. 00. хв. на підставі ст.ст. З, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» даного громадянина було передано на територію України представникам відділу прикордонної служби «Рава - Руська» в пункті ПРОПУСКУ через державний кордон «Грушів - Будомєж». Відповідач вже затримувався на ділянці відповідальності прикордонного загону 05.06.2019 року, та відносно нього 06.06.2019 року начальником Львівського прикордонного загону приймалось рішення про примусове повернення, яке він виконав. Однак, прибув в Україну незаконним шляхом, та здійснив повторний перетин державного кордону з України до Республіки Польща. Знаючи про можливість легально в`їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів, пояснив, що відповідач не має наміру виконувати рішення про видворення, а тому з метою його примусового видворення його слід затримати на час необхідний для оформлення документів на повернення документів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Визнав, що дійсно здійснив незаконний перетин кордону та дійсно намагався потрапити у країни Європейського Союзу. Разом з тим, повертатись в Туреччину наміру немає, оскільки там його життю загрожує небезпека від іншого клану, оскільки між їх сім`ями існує тривалий конфлікт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Жовківським районним судом Львівської області 17 вересня 2020 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП - незаконний перетин державного кордону з України поза пунктом пропуску через державний кордон.

Рішенням про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 17 вересня 2019 року повторно вирішено примусово повернути за межі України громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ).

Згідно із ч.1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24.07.2006 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, підписану 07 червня 2005 року, м. Анкара.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Суд також враховує, що щодо громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) вже виносилось рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 06 червня 2019 року.

Судом встановлено, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, як і можливості виконати рішення про примусове повернення іноземця за межі України та існує ризик перешкоджання проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію. Крім цього, повторний незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 29 цього ж Закону підлягає затриманню з метою забезпечення його передачі з України відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 257, 241, 244, 246, 289 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб, суд -

ухвалив:

позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Львів, вул. Личаківська, 74, ) громадянки Республіки Туреччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про затримання іноземця з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію задовольнити.

Затримати громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але не більше ніж на 6 місяців, починаючи з часу фактичного затримання - 15 вересня 2020 року о 16:00 год. до 15 березня 2021 о 16.00 год., з метою його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п.15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гирич С. В.