Справа № 160/13361/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/13361/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: Шмельової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року (головуючий суддя І інстанції - Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/13361/19 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миртех» про накладення арешту на кошти,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миртех», в якому просило накласти арешти на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках Товариства з обмеженою відповідальністю «Миртех» в розмірі 1 426 626,87 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в інтегрованих картках відповідача, станом на теперішній час, обліковується податковий борг в сумі 1 426 626,87 грн., в тому числі з податку на додану вартість в сумі 414,97 грн. та податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1426211,90 грн. Станом на день звернення до суду з позовною заявою про арешт коштів та інших цінностей, що знаходяться в банку сума заборгованості залишається не сплаченою до Державного бюджету України, інше майно у ТОВ «Миртех» відсутнє.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач має податковий борг у сумі 1426626,87 грн., який утворився у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань. В добровільному порядку суму податкового боргу відповідач не сплатив, майно у ТОВ «Миртех» відсутнє. Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України податковий орган має право звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, який має податковий борг. Крім того зазначає, що судом першої інстанції не враховано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі №160/6268/19, яким задоволено позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миртех» податковий борг на користь державного бюджету в сумі 1426626,87 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують платника податків.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "МИРТЕХ" зареєстровано як юридична особа та з 19.08.2005 року перебуває на обліку у Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник податків відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на час звернення з адміністративним позовом за ТОВ "МИРТЕХ" обліковується податковий борг з податку на прибуток та з податку на додану вартість в розмірі 1426626,87 грн.

Вказаний податковий борг виник в результаті несплати відповідачем грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а саме:

1) податковий борг з податку на прибуток підприємств у сумі 932146,78 грн., виник у зв`язку з несплатою позивачем грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 19.10.2017 року в сумі 896253 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 17.11.2017 року в сумі 12025,50 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 12.06.2018 року в сумі 23868,28 грн.;

2) податковий борг з ПДВ у розмірі 414,97 грн., виник в результаті неповної сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні № від 31.03.2018 року.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні № від 19.10.2017 року, на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України контролюючим органом нараховано пеню у розмірі 494065,12 грн.

У зв`язку з несплатою ТОВ «Миртех» до бюджету сум податкового боргу, Дзержинською ОДПІ сформовано та направлено податкову вимогу від 05.10.2015 року №3234-23, яка вручена платнику засобами поштового зв`язку 27.10.2015 року, що підтверджується матеріалами справи. Відомості про оскарження вказаної податкової вимоги у матеріалах справи відсутні, таким чином сума податкового боргу є узгодженою.

Відповідно до матеріалів справи, у ТОВ «Миртех» нерухоме майно, земельні ділянки, рухоме майно, що перебувають у його власності - відсутні, що підтверджується довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №131018270 від 16.07.2018 року та довідкою з НАІС ДДАІ МВС України від 17.07.2018 року. Також встановлено відсутність ТОВ «Миртех» за податковою адресою, що підтверджується актом про перевірку місцезнаходження платника податків від 02.01.2018 року №4/080-37.

Враховуючи відсутність у відповідача майна для погашення податкового боргу, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках ТОВ «Миртех», відкритих у банках.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що обставини для застосування адміністративного арешту позивачем не доведені. Наявність у відповідача податкового боргу не є безумовною підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку. Адміністративний арешт не є виключним та єдиним способом погашення податкового боргу. Винятковість адміністративного арешту законодавець чітко пов`язує із обставинами, визначеними пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України, що виникли між платником податків та податковим органом. При цьому також зазначає, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, встановлена підпунктом 20.1.33. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України норма надає право податковому органу звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків. Проте, реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пункту 94.2. статті 94 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу). Разом з тим, підстави його застосування, що визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, є загальними як для керівника податкового органу, так і для суду.

Так, згідно з пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

-платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Аналогічні норми містить ІІІ Розділ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632.

З вказаних норм законодавства вбачається, що адміністративний арешт застосовується за наявності однієї із наведених обставин.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що вищенаведені обставини для застосування адміністративного арешту позивачем не доведені. Наявність у відповідача податкового боргу не є безумовною підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунку.

Адміністративний арешт не є виключним та єдиним способом погашення податкового боргу. Винятковість адміністративного арешту законодавець чітко пов`язує із обставинами, визначеними пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України, що виникли між платником податків та податковим органом.

Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження, якими є:

1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг;

2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу;

3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанцій, відповідно до якої підставою для накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, є сукупність таких обставин, як наявність у платника податкового боргу та відсутність (недостатність) у платника майна, достатнього для погашення такого боргу.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту відсутності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, позивач надав Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №131018270 від 16.07.2018 року, Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №56330271 від 17.07.2018 року та скріншот з офіційного сайту НАІС ДДАІ МВС України від 17.07.2018 року. Також встановлено відсутність ТОВ «Миртех» за податковою адресою, що підтверджується актом про перевірку місцезнаходження платника податків від 02.01.2018 року №4/080-37.

Разом з тим слід зазначити, що надана інформація від певних органів виконавчої влади щодо відсутності у підприємства майна відображена станом на липень 2018 року. Враховуючи об`єктивну можливість зміни за цей період майнового стану відповідача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про неможливість прийняти таку інформацію як належний доказ відсутності майна.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.05.2018 року по справі №2а/0470/13884/12, від 24.01.2019 року по справі 809/161/13-а, від 14.05.2020 року по справі №820/5660/16.

При цьому, посилання податкового органу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 року у справі №160/6268/19, яким задоволено позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 1426626,87 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують платника податків, не спростовують факту відсутності належних доказів щодо встановлення відсутності майна у відповідача станом на час звернення з адміністративним позовом у цій справі.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та приписи чинного законодавства, суд першої інстанції вірного дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходять в банку відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року в адміністративній справі №160/13361/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за наявності підстав передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 15.09.2020 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай