Справа № 810/3213/16
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3213/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаль М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення, винесене Броварською об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області від 29.06.2016 року, а також стягнуто на користь позивачки судові витрати в розмірі 1102 грн.

14 вересня 2018 року від позивачки надійшла заява про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 58200 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.09.218 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за вищезазначеною заявою ОСОБА_1 .

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду та прийняти нове рішення про задоволення її вимог.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

07.10.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 року.

Відповідно до постанови Київського окружного адмністративного суду від 05 грудня 2016 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу Броварського ОДПІ ГУ ДФС у Київській області задоволено, постанову Київського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року та Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду (а.с. 153, т 1).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

04.09.2018 року ОСОБА_1 подала до суду заперечення на додаткові пояснення відповідача ( т.1, а.с.192) у яких просила стягнути з відповідача на її користь 20 000 грн судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом.

На підтвердження витрат позивачка додала договір про надання правової допомоги від 30 серпня 2016 року, акт приймання-передачі послуг від 20 серпня 2018 року до договору про надання правової допомоги від 30.08.2016 року та прибутковий касовий ордер №1-908-27/18 від 27 серпня 2018 року ( а.с.193-195, т.1).

Окрім того, в зазначених запереченнях позивачка заазначила, що докази на підтвердження іншої частини судових витрат на професійну правничу допомогу, які вона має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подасть протягм 5 днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2018 року вбачається, що судом питання стягнення витрат на правничу допомогу вирішено не було, окрім судового збору.

10.09.2018 року ОСОБА_1 направила до Київського окружного адміністративного суду заяву про стягнення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 58 200 грн, що підтверджується матеріалами справи. До заяви долучила додаток до акту приймання передачі послуг від 20.08.2018 року до договору про надання правової допомоги від 30.08.2016 року та прибутковий касовий ордер від 10 вересня 2018 року про сплату 58200 грн (а.с. 220-222).

Згідно ухвали Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року залишеної без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 року, (а.с. 262, т.1) відмовлено ОСОБА_1 у стягненні витрат.

Із даної ухвали вбачається, що відмовлено було у стягненні саме суми витрат у розмірі 58200 грн. Питання судових витрат у розмірі 20 000 грн даним судовим рішенням не вирішувалось.

Інші заяви позивачки щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги стосуються іншого договору, а саме від 03.10.2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції зазначив, що позивачка не надала доказів взаємозв`язку між сплаченим позивачем спеціалісту у галузі права коштів та наданою ним правовою допомогою на підставі відповідного договору, зокрема, оформленого акту виконаних робіт та звіту з детельним описом робіт, здійснених витрат, тощо.

Відповідно до частини 2 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомог.

За змістом частини 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Із заяви, в якій позивачка просить стягнути судові витрати, убачається, що остання подана 04.09.2018 року, тобто після скасування попередніх рішень судів першої та апеляційної інстанції та перед ухваленням судом першої інстанції рішення від 05 вересня 2018 року, яке набрало законної сили.

Колегія суддів вважає помилковими доводи суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі про те, що акт приймання-передачі робіт (послуг) від 20.08.2018 року укладено до укладення договору про надання правової допомоги.

Як убачається із акту приймання-передачі послуг від 20.08.2018 року, останній стосується договору про надання правничої допомоги від 30.08.2016 року.

Позивачкою долучено до заяви саме даний акт та договір про надання правничої допомоги від 30 серпня 2016 року.

Окрім того, оплата послуг мала місце відповідно до прибуткового касового ордеру 27 серпня 2018 року на підставі договору про надання правової допомоги від 30.08.2016 року та акту від 20.08.2018 року.

Із заяви про ухвалення додаткового рішення від 04.10.2018 року вбачається, що судом не було вирішено питання про судові витрати в розмірі 20 000 грн, яке позивачка порушила у поданих запереченях від 29.08.2018 року на додаткові пояснення відповідача по справі.

Ні у заяві від 04.10.2018 року, ні у запереченнях на додаткові пояснення відповідача від 04.09.2018 року позивачка не зазначала, що послуги адвокатом були надані в період з 30.08.2018 року по 20.08.2018 року, як на те послався суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до акту приймання-передачі від 20 серпня 2018 року, сторони погодили, що адвокатом в період з 30.08.2016 року по 20.08.2018 року надано клієнту правові послуги у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в установах, судових установах, з питання, яке стосується оскарження ППР від 29.06.2016 року, а саме:

- збір та опрацювання всіх матеріалів, які стали підставою для винесення рішення, інших матеріалів на захист позиції клієнта - 5 годин;

- надання загальних консультацій, роз`яснень та письмових висеновків про положення законодавства - 5 годин;

- складання скарги від 31.08.2016 року на рішення, подання її на підпис клієнта та надсилання до ГУ ДФС у Київській області - 3 години;

- розроблення, структуризація та складання процесуальних документів (позовної заяви від 07.10.2016 року), подання позовної заяви на підпис клієнту, виготовлення її копій, направлення до суду - 9 годин;

- складання заперечення від 21.04.2017 року на апеляційну скаргу, подання на підпис клієнту, надіслання до суду - 6 годин;

- складання пояснення від 12.05.2017 року, подання документа на підпис клієнту, надсилання до суду, - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури - 2 години;

- складання заперечення від 30.06.2017 року на касаційну скаргу, подання документа клієнту на підпис та надіслання заперечень до ВАСУ, - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури - 8 годин;

- складання заперечення від 29.08.2018 року на додаткові пояснення відповідача, подання на підпис клієнта, надіслання заперечення до суду, - дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури - 6 годин;

- надання загальних консультацій, роз`яснень та письмових висновків щодо судової практики з предмету спору та спірних правовідносин, що виникли у справі,- дії у формі окремої позасудової процесуальної процедури - 2 години.

Відповідно до акту грошові кошти у розмірі 20 000 грн сплачуються протягом 7 днів після підписання акту.

Відповідно до прибуткового касового ордеру №1-08-27/18 від 27 серпня 2018 року позивачкою сплачено адвокату Кириченко Р. Ю. 20 000 грн.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Колегія суддів звертає увагу, що у акті приймання-передачі наданих послуг від 20 серпня 2018 року містяться послуги: «збір та опрацювання документальних матеріалів, що стали підставою для винесення ППР, надання загальних консультацій, роз`яснень та письмових висновків, складання скарг, розроблення, структуризація та складання процесуальних документів, подання документів на підпис клієнту та виготовлення копій позовних матеріалів, направлення матеріалів до суду в розумінні ч. 3 статті 132 КАС України не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо співмірності розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом послуги у зв`язку з розглядом даном справи, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, чинне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що дана справа розглядалась Окружним адміністративним судом м. Києва у порядку письмового провадження без участі сторін та є справою незначної складності, а характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання з обов`язковою явкою сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому суд вважає, що обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 10 000,00 гривень. Вказаний розмір витрат обумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час супроводу справи №810/3213/16 у суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, якістю та об`ємом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом розгляду даної справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при винесенні додаткового судового рішення не дослідив належним чином наявні у справі докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, не надав належну оцінку обставинам справи щодо понесених витрат, що вказує на наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Що стосується заперечень відповідача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу від 14.09.2020 року, то колегія суддів не приймає їх до уваги, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи. Заява, що подала заявник стосується стягнення судових витрат у розмірі 20 000 грн, тоді як відзив стосується судових витрат у розмірі 58200 грн.

Проте, зазначена сума не стосується предмету даного спору і, окрім того, питання стягнення даної суми судових витрат, судами вже вирішено, у т.ч. прийнято остаточне рішення Верховним Судом.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.