Справа № 600/1463/20-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2020 р. м. Чернівці cправа № 600/1463/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Шатіс" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шатіс" (далі - позивач, ТОВ "Шатіс") звернулось до суду з адміністративним позовом, у якому просило :

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №1303710/42303617 від 09.10.2019 р., №1438765/42303617 від 14.01.2020 р., №1603595/42303617 від 02.06.2020 р., №24122/42303617/2 від 12.06.2020 р., № 1774095/42303617 від 28.07.2020 р., №41534/42303617/2 від 11.08.2020 р.;

- зобов`язати ГУ ДПС у Чернівецькій області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ "Шатіс" №4 датою її фактичного подання 28.08.2019 р., №3 датою її фактичного подання 18.11.2019 р., №2 датою її фактичного подання 31.03.2020 р., №1 датою її фактичного подання 30.06.2020 р.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяви на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не дотримано вимоги п.2, п.4 та п.5, та п.11 ч.5 ст.160 КАС України, зокрема стосовно п.4 та п.5 ч.5 ст. 160 КАС України :

- позовні вимоги та виклад обставин сформовані стосовно ГУ ДПС у Чернівецькій області, однак відповідачем вказано тільки ДПС України. Позовні вимоги стосовно ДПС України не заявлені. Окрім того, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Чернівецькій області №1303710/42303617 від 09.10.2019 р., №1438765/42303617 від 14.01.2020 р., №1603595/42303617 від 02.06.2020 р., №24122/42303617/2 від 12.06.2020 р., № 1774095/42303617 від 28.07.2020 р., №41534/42303617/2 від 11.08.2020 р. , однак рішення №24122/42303617/2 від 12.06.2020 р. про результати розгляду скарги є похідним від рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №1603595/42303617 від 02.06.2020 р. а рішення №41534/42303617/2 від 11.08.2020 р. про результати розгляду скарги є похідним від рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 1774095/42303617 від 28.07.2020 р.

У зв`язку з вищенаведеним привести позовні вимоги та виклад обставин стосовно з кожного з відповідачів у відповідність.

Стосовно п.11 ч.5 ст. 160 КАС України :

- позивачем не надано власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону. Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. У разі подання позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 р." з 1 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем подано до суду адміністративний позов, який містить 4 вимоги немайнового характеру за які необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8408,00 грн (4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Однак, позивач надав суду докази сплати судового збору на суму 4204,00 грн. Таким чином, несплаченою частиною судового збору залишається 4204,00 грн.

Суд звертає увагу, що підтвердженим доказом сплати судового збору є оригінал квитанції. Позивачем, всупереч вищенаведеного надано копію платіжного доручення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України в до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не додано копії доданих до позовної заяви документів для відповідачів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН №1303710/42303617 винесено 09.10.2019 р. та рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН №1438765/42303617 винесено 14.01.2020 р.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суддя звертає увагу, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позовна заява надійшла до суду 15.09.2020 року. Тобто, позивач звернувся до суду із позовною заявою щодо оскарження зазначеного вище рішення після сплину шестимісячного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим, звертаючись до суду поза межами шестимісячного строку, позивачем не подано відповідної заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, а також докази в підтвердження таких обставин.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що недоліки вказаної позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- оригіналу платіжного доручення на суму 4204,00 грн; - квитанції про сплату судового збору на суму 4204,00 грн; - копії позовної заяви та додатків для відповідачів; - приведення позовних вимог та викладу обставин стосовно кожного з відповідачів у відповідність та уточнення позовних вимог;

- надати власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- подати відповідну заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, а також докази в підтвердження таких обставин стосовно рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН №1303710/42303617;

- подати відповідну заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, а також докази в підтвердження таких обставин стосовно рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН №1438765/42303617.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Шатіс" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали шляхом подання позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич