Справа № 380/2026/20
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2026/20 пров. № А/857/9242/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Гінди О.М., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про повернення позовної заяви, прийняту суддею Качур Р.П. в м.Львові у справі № 380/2026/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування висновку службового розслідування та наказу, поновлення на посаді, зобов`язання нарахувати і виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером сектору превенції патрульної поліції Галицького ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кулебою Т.Б. від 11.05.2018 та скасувати його; визнати протиправним наказ ГУ НП у Львівській області № 1737 від 14.05.2018 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та скасувати його; поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера сектору превенції патрульної поліції Галицького ВП ГУ НП у Львівській області та повернути раніше присвоєне звання старшого лейтенанта поліції; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.05.2018 по дату винесення рішення у справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позовну заяву повернено, з підстав п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено.

Представник позивача - адвокат Шаповалов А.М. не погоджуючись з даною ухвалою з підстав невідповідності висновків обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилається на те, що в проміжок часу з червня 2018 року по лютий 2020 року відбувалось досудове врегулювання спору шляхом переговорів з керівництвом ГУ НП у Львівській області. Однак, таке не надало бажаних результатів, а відтак він звернувся з позовом до суду.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивачем пропущено строк звернення без поважних причин. Просить ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, третьої та п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частинами першою та шостою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом встановлено, що 27.02.2020 ОСОБА_1 через свого представника Шаповалова А.М., поштовими засобами зв`язку звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером сектору превенції патрульної поліції Галицького ВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Кулебою Т.Б. від 11.05.2018 та скасувати його; визнання протиправним наказу ГУ НП у Львівській області № 1737 від 14.05.2018 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та скасувати його; поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера сектору превенції патрульної поліції Галицького ВП ГУ НП у Львівській області та повернути раніше присвоєне звання старшого лейтенанта поліції; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 05.05.2018 по дату винесення рішення у справі (а.с.1 - 6)

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року встановлено, що адміністративний позов позивачем подано після закінчення строків, встановлених законом для звернення до адміністративного суду із позовом та без заяви про його поновлення. Позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дати отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із наданням доказів поважності причин пропуску строку.

11 червня 2020 року представник позивача направив на адресу суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яка зареєстрована судом 16 червня 2020 року.

В обґрунтування підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду зазначає що, позивач скористався правом на досудове врегулювання спору шляхом переговорів з керівництвом ГУ НП у Львівській області, зокрема було направлено ряд адвокатських запитів, які долучені до матеріалів справи. Однак, таке не надало бажаних результатів, а, відтак, він звернувся з позовом до суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є не поважними, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, а позов підлягає поверненню.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Щодо покликання представника позивача на те, що в проміжок часу з червня 2018 року по лютий 2020 року відбувалось досудове врегулювання спору шляхом переговорів з керівництвом ГУ НП у Львівській області, то як вірно зазначив суд першої інстанції, дані твердження не підтверджені жодними доказами. При цьому, останній адвокатський запит датований 04.06.2018 роком.

Колегія суддів зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Апеляційний суд зазначає, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

В обсязі встановлених обставин пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду із цим позовом, суд апеляційної інстанції дійшов висновків про недоведеність ОСОБА_1 поважності причин пропуску строків звернення до суду, оскільки зазначені ним в заяві підстави поважності причин пропуску строку на звернення до суду, не створювало для позивача об`єктивних перешкод для вжиття протягом більш ніж 1,5 років при місячному терміні оскарження необхідних юридичних заходів щодо захисту своїх трудових прав. Позивачем в порушення вимог частини 1 статті 77 КАС України не надано доказів на підтвердження наявності об`єктивних, істотних та непереборних причин, що заважали позивачу реалізувати його право на звернення до суду із даним позовом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому така скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року про повернення позовної заяви у справі № 380/2026/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець