Справа № 200/37/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. Справа№200/37/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

02.01.2020 року ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона 28.10.2019 року звернулася до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року №1058 та надала всі відповідні документи.

Проте, 25.11.2019 року нею було отримано рішення про відмову в призначенні пенсій № 77 від 06.11.2019 року, відповідно до якого їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на відсутність необхідного трудового стажу. Так, зокрема відповідачем при розгляді її заяви не було враховано трудовий стаж за період з 15.04.1987 року по 31.01.1997 року оскільки запис про моє звільнення з роботи у ТОВ «ВАЛДІ» ЛТД відсутній підпис директора підприємства.

Після отримання спірного рішення вона звернула увагу на те, що запис за № 7 у її трудовій книжці від 31.01.1997 року про звільнення за переведенням до ЗАТ «Фірма ВИС» не містить підпису директора а тільки назву посади та прізвище ім`я по батькові директора.

Проте, на її думку, Рішення № 77 від 06.1.2019 року є незаконним, оскільки законодавством врегульовано процедуру підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів в ній.

Так, п. 1 розділу «Загальні положення» Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі за текстом - Порядок), за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 2 цього Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі за текстом - Порядок), встановлюється, що у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

П. З цього Порядку встановлюється, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідачем не було їй роз`яснено та запропоновано підтвердити спірний трудовий стаж за допомогою показів свідків. Так, ці періоди роботи можуть бути підтверджені свідками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які працювали разом з позивачкою на підприємстві в спірний період.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 77 від 06.11.2019 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , пенсії на за віком відповідно до ст.. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.10.2019 року № 1685 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням вимог п. п. 2, 17, 18 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та призначив справ до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 30 січня 2020 року.

27 січня від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року суд залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку з другою неявкою позивачки в судове засідання та не забезпечення присутність свідків у судовому засіданні.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року вищевказана ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року була скасована а справа була направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року суддя Хохленков О.В. прийняв справу до свого провадження та призначив її в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21 травня 2020 року. Цією ж ухвалою суд зобов`язав позивачку забезпечити явку в судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року суд відклав розгляд справи на 19 червня 2020 року та визнав обов`язкову участь у справі свідків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18 червня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року суд відклав розгляд справи на 15 липня 2020 року та визнав обов`язкову участь у справі свідків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 липня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року суд відклав розгляд справи на 12 серпня 2020 року та визнав обов`язкову участь у справі свідків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12 серпня 2020 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.08.2020 року суд відклав розгляд справи на 12 вересня 2020 року та визнав обов`язкову участь у справі свідків ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року суд виправив описку допущену в ухвалі від 12.08.2020 року шляхом вірного зазначення дати наступного судового засідання на 17 вересня 2020 року.

05.02.2020 року відповідач через канцелярію суду надав відзив в якому, зокрема, вказав.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає: АДРЕСА_1 , звернулась до Управління з заявою № 1685 від 28.10.2019р. про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003р. № 1058.

До заяви про призначення пенсії гр. ОСОБА_1 були надані наступні документи: До заяви про призначення пенсії гр. ОСОБА_1 були надані наступні документи: паспорт НОМЕР_1 та ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; трудова книжка НОМЕР_3 ; свідоцтво № НОМЕР_4 ;

свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5 ;

свідоцтва про народження дітей НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

заява про виплату пенсії;

довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1437- від 28.10.2019р.

Для призначення пенсії додані індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 (номер облікової картки НОМЕР_2 ).

На підставі наданих документів заявник претендує на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

За наслідками розгляду вказаного пакету документів, було встановлено, що загальний стаж роботи гр. ОСОБА_1 склав 23 роки 0 місяців 14 днів, що не дає право для призначення пенсії за віком передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на викладене, управлінням було прийняте рішення № 77 від 06.11.2019 року яким відмовлено позивачки в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за віком при наявності необхідного страхового стажу та певного віку визначених статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно позиції позивача щодо неврахування трудового стажу за період з 15.04.1987 по 31.01.1997 року відповідач зазначає наступне:

Згідно п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиціїУкраїни, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р №58 (далі Інструкція №58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження)... Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів.

Відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України,

Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р №58 (далі Інструкція №58 ) у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно трудової книжки НОМЕР_8 від 27.06.1978р. зазначено, що ОСОБА_1 працювала в ТОВ «ВАЛДІ» Лтд з 15.04.1987р. по 31.01.1997р., але при звільненні відсутній підпис директора підприємства, що ставить під сумнів достовірність зазначеної інформації.

Згідно п. З Постанови КМУ від 12.08.1993 р. № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Слід зазначити, що позивач був повідомлений щодо необхідності надання додаткових відомостей щодо періодів роботи до 01.07.2000 року (розписка-повідомлення), однак, жодних довідок чи матеріалів до Управління не надходило.

На цих підставах в позові просить відмовити.

17 вересня 2020 року позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Заяв на адресу суду не надсилали.

17 вересня 2020 року представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Заяв на адресу суду не надсилав.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивачка, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянкою України відповідно до паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 виданий Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецький області 30.05.2001 року (а.с.5-6).

Відповідачем є Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області яке є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до Довідки від 28.10.2019 року № 1437- ОСОБА_1 взята на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою АДРЕСА_2 (а.с.7).

Згідно даних трудової книжки НОМЕР_9 запис № 4 позивачка була прийнята на роботу в ТОВ «ВАЛДІ» ЛТД 15.04.1987 року.

31.01.1997 року записом № 7 вона була звільнена по переводу у фірму «ВІС», але в трудовій книжці відсутній підпис директора (а.с.8-10).

28.10.2019 року позивачка надала до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву № 1685 про призначенні пенсії за віком.

Рішенням № 77 від 06.11.2019 року Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило призначати пенсію позивачці у зв`язку з недостатністю страхового стажу (а.с.11-12).

Надаючи правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058) та Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Як встановлено судом під час розгляду справи, згідно відомостей трудової книжки позивачки НОМЕР_9 записом № 4 вона була прийнята на роботу в ТОВ «ВАЛДІ» ЛТД 15.04.1987 року.

31.01.1997 року записом № 7 вона була звільнена по переводу у фірму «ВІС», але в трудовій книжці відсутній підпис директора (а.с.8-10).

Пункт 17 Порядку № 637 від 12 серпня 1993 року передбачає, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Позивачка в своєї позовній заяві вказує, що підтвердити її спірний трудовий стаж можуть свідки - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд неодноразово зобов`язував позивачку забезпечити явку в судове засідання вказаних свідків.

Так, ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 03.01.2020 року, від 21.04.2020 року, від 21.05.2020 року, від 19.06.2020 року, від 15.07.2020 року, від 12.08.2020 року, суд зобов`язував забезпечити явку свідків.

Але, жодного разу ні позивачка, ні її представник ні свідки в судове засідання не з`явилися, хоча і були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що спірне рішення прийнято відповідачем в порядку, у спосіб встановлені законом та в межах наданих повноважень, з огляду на що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись Конституцією України, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення складено в нарадчій кімнаті та підписано суддею головуючим 17 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков