Справа № 520/7723/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. № 520/7723/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Шляхової О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Чернігівської області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Чернігівської області ( ), яка полягає у необґрунтованій відмові у задоволенні його заяви від 01 червня 2020 року; зобов`язати Прокуратуру Чернігівської області надати довідку про складові та розмір заробітної плати, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора району, яка прирівнюється до посади керівника місцевої прокуратури, а нині керівника окружної прокуратури, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» та Рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №6-р/2020.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено йому у видачі довідки про складові та розмір заробітної плати, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора району, яка прирівнюється до посади керівника місцевої прокуратури, а нині керівника окружної прокуратури, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» та Рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №6-р/2020.

По справі було відкрито спрощене провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що відсутні підстави для складання довідки про складові та розмір заробітної плати керівника окружної прокуратури, оскільки відповідний орган наразі не створено, його штат не сформовано, посадові оклади та інші складові заробітної плати не встановлені, нарахування та виплата заробітної плати працівникам окружних прокуратур не проводиться.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Правовідносинам, з приводу яких подано вказаний позов, передували ті, що вирішені у справі № 520/5675/20 в якій ухвалено рішення, яке набрало законної сили.

Отже, певні обставини не підлягають доказуванню в рамках даної справи № 520/7723/2020, що нормативно закріплено ч.4 ст.78 КАС України.

У справі № 520/7723/2020 встановлено, що ОСОБА_1 27.03.2020 на ім`я начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку прокуратури Чернігівської області Норчевської В.О. надіслано запит на отримання інформації про розмір посадового окладу та інших складових заробітної плати керівника окружного прокуратури Чернігівської області з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020.

За результатами розгляду вказаної заяви, на адресу позивача надійшов лист за підписом начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Прокуратури Чернігівської області А. Мельниченко від 03.04.2020 року №19-259 вих.20, яким позивачу повідомлено, що заробітна плата працівникам прокуратури Чернігівської області нараховується згідно постанови КМУ від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органі прокуратури», з урахуванням постанови КМУ від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури». Враховуючи, що на даний час прокуратура Чернігівської області відноситься до регіональної прокуратури, умови оплати праці затверджені для прокурорів постановою КМУ віл 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (пункт 6) не застосовуються.

Позивач не погодився із достовірністю наданої публічної інформації, тому звернувся з відповідним позовом до Прокуратура Чернігівської області , в якому просив про визнання протиправною бездіяльності Прокуратури Чернігівської області, яка полягає у наданні недостовірної та неповної інформації на запит від 27 березня 2020 року; зобов`язання відповідача надати інформацію про розмір посадового окладу та інші складові заробітної плати керівника окружної прокуратури Чернігівської області з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №6-р/202.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вказане рішення залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2020 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що станом на дату складання відповіді на запит позивача, у відповідача була відсутня інформація стосовно розміру посадового окладу та інших складових заробітної плати керівника окружної прокуратури Чернігівської області, оскільки вказаний орган не було створено, а тому відповідь на запит позивача складено згідно відомої та наявної інформації, якою володіє відповідач.

Крім того, 01.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Прокуратури Чернігівської області з заявою, в якій просив суд надати довідку про складові та розмір заробітної плати, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора району, яка прирівнюється до посади керівника місцевої прокуратури, а нині керівника окружної прокуратури, з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1155 «Про умови оплати праці прокурорів» та Рішення Конституційного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №6-р/2020.

Прокуратурою Чернігівської області 03.06.2020 року надано відповідь листом від 18-165вих.20, яким повідомлено, що заробітна плата працівникам прокуратури Чернігівської області нараховується згідно постанови КМУ від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органі прокуратури», з урахуванням постанови КМУ від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо оплати праці працівників прокуратури». Враховуючи, що на даний час прокуратура Чернігівської області відноситься до регіональної прокуратури, умови оплати праці затверджені для прокурорів постановою КМУ віл 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (пункт 6) не застосовуються. Інформація про розмір посадового окладу та інші складові заробітної плати за відповідною посадою прокурора району, яка прирівнюється до посади керівника місцевої прокуратури (керівника окружної прокуратури) з урахуванням постанови КМУ від 11.12.2019 № 1155 - відсутні.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні названої довідки, звернувся до суду за захистом своїх прав.

По суті позову суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 19 Конституції України зазначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійні правовідносини є одним із видів суспільних відносин і особливою формою здійснення права на пенсію. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

У цій справі стверджується про порушення права на отримання довідки відповідної форми та змісту, надання якої передбачено законодавством, для подальшої реалізації права на перерахунок пенсії за вислугу років, встановленої для спеціальної категорії пенсіонерів органів прокуратури.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був і є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VІІ).

У статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, було визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята цієї статті у редакції, чинній до 15 липня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята цієї статті).

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки ( ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ).

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, який набрав законної сили 01.01.2015 р. частину двадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала законної сили 06.09.2017 року, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько - слідчим працівникам.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно вказаного Рішення, положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яке визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Установлено наступний порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Посилаючись на вказане Рішення Конституційного Суду України та зазначаючи, що 18.02.2020 року Офіс Генерального прокурора звернувся до Міністерства соціальної політики України з листом № 21-698вих20 для погодження порядку перерахунку пенсій працівників прокуратури, в додатку 1 якого визначено форму довідки про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії та останнім було погоджено відповідний порядок дій, позивач звернувся до відповідача за отриманням довідки як особа, яка має право на перерахунок пенсії.

Суд зазначає, що вказане право відповідачем не оспорюється, у свою чергу, предметом даного позову у справі, що розглядається, не є оскарження відмови відповідного пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача, відтак, існування згаданого Рішення Конституційного Суду України не впливає на спірні правовідносини, які виникли між ОСОБА_2 та Прокуратурою Чернігівської області з приводу невидачі довідки, виходячи з підстав, чому вказана довідка позивачу не надавалась.

Щодо підстав невидачі довідки, суд зазначає наступне.

Кабінет Міністрів України постановою від 11.12.2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» затвердив схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур згідно з додатками 1-3.

Пунктом 6 зазначеної постанови установлено, що для прокурорів, умови оплати праці яких затверджені цією постановою, не застосовуються умови оплати праці працівників органів прокуратури, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури"

У свою чергу, п.7 вказаної постанови визначено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру".

Вказані пункти 6 та 7 є предметом судового оскарження у справі №640/1763/20, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено відсутність рішення, яке набрало законної сили у справі №640/1763/20.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Розглядаючи вказану справу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі у справі №640/1763/20, оскільки у листі відповідача, яким, як вказував позивач, йому відмовлено у видачі довідки, міститься декілька підстав зазначеного, а не тільки посилання на п.6 ПКМУ від 11.12.2019 № 1155.

Так, Законом України № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 змінено низку норм Закону України № 1697-VІІ «Про прокуратуру» від 14.10.2014, зокрема, замість системи органів прокуратури, яка складається з Генеральної прокуратури України, регіональних та місцевих прокуратур, після проведення атестації прокурорів передбачено побудову нової структури: Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур (ст. 7 Закону № 1697-VІІ ).

Наразі триває процес атестації прокурорів.

Згідно із п. 4 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті "Голос України".

На офіційному веб-порталі Офісу Генерального прокурора наказ про створення окружних прокуратур відсутній, у газеті «Голос України» відповідне рішення не публікувалося, доказів протилежного суду не надано.

Отже, позивач фактично просив надати довідку зі складовими заробітної плати керівника окружної прокуратури, які наразі не створені, їх штати не сформовані, штатні розписи не затверджені, посадові оклади та інші складові заробітної плати конкретних працівників відповідними наказами уповноважених керівників органів прокуратури не встановлені, нарахування та виплати заробітної плати працівникам окружних прокуратур не проводилися.

Узагальнена інформація щодо посадових окладів та складових заробітної плати працівників органів прокуратури, у тому числі окружних прокуратур, відображена у ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» та в постанові Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1155, на яку міститься посилання у відповіді прокуратури області на запит позивача.

Як вказував відповідач у відзиві на позов, будь - яка інша інформація, ніж зазначена у вказаних вище нормативно- правових актах, не створювалася, а тому взагалі відсутня.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що наразі вчинити дії у правовідносинах, з приводу яких подано позов, відповідач фактично позбавлений можливості.

При чому, виходячи з підстав позову, що невидача довідки унеможливлює належній реалізації прав позивача на перерахунок його пенсії, суд відмічає, що відповідь прокуратури Чернігівської області від 18-165вих.20 містить інформативний характер, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, не створює перешкод у реалізації позивачем своїх прав, передбачених Законом України "Про прокуратуру".

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а, від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17, від 02 вересня 2020 року у справі № 580/2354/19.

Суд зауважує, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Інформація ж, наведена у відповіді прокуратури Чернігівської області від 18-165вих.20, не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прокуратури Чернігівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2020 року.

Суддя О.М. Шляхова