Справа № 580/3333/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року справа № 580/3333/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді: Тимошенко В.П.,

за участю секретаря: Остроушко Л.І.,

представника позивача - Топора А.І. (згідно з ордером),

представника відповідача - Весеньова Є.В. (згідно з ордером),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про визнання дій протиправними,

встановив:

21.08.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 10.08.2020 у ВП №58206287 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 1214,49 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що постанова є протиправною, та підлягає скасуванню, оскільки суперечить вимогам законодавства України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі.

15.09.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні зазначивши, що дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови правомірні та вчинені відповідно до норм чинного законодавства.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до виконавчого листа виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси від 14.01.2019 у справі № 711/4732/16-ц зобов`язано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у рахунок відшкодування вартості автомобіля марки HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) кошти в розмірі 280 570 (двісті вісімдесят тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович постановою від 25.01.2019 відкрив виконавче провадження №58206287.

10.08.2020 відповідач виніс постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у ВП №58206287.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до частин 2, 3 вказаної статті витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За змістом розділу І наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2830/5 «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» видами витрат виконавчого провадження є: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2. пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку <…> плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

За змістом розділу ІІ розділу зазначеного наказу: 1) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах <…>; 2) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта»; <…> 5) розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

За пунктом 1 наказу Міністерства юстиції України від 24 березня 2017 року № 954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 51 грн. 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Суд наголошує, що в оскаржуваній постанові не наведені розрахунки, відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 зі змінами та доповненнями від 18 травня 2013 року № 924/5, наказу Міністерства юстиції України «Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження» від 29 вересня 2016 року № 2830/5 та наказу Міністерства юстиції України від 29 грудня 2016 року №3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова не містить в собі посилань на відповідні підтверджуючі документи стягнутих виконавчих витрат (договори, чеки, квитанції, рахунки- фактури, тощо). Також суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду матеріали виконавчого провадження № 58206287, що не дає змоги перевірити правильність та обґрунтованість визначення витрат виконавчого провадження у спірній постанові.

Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено такі витрати, як «Виготовлення технічної документації», «Витрати на оцінку майна», «Транспортування автомобіля».

Суд зазначає, що згідно з пунктом 20 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 визначено, що залучення у виконавчому провадженні відповідних органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та фізичних осіб (крім понятих) здійснюється виконавцем шляхом винесення постанови про залучення цих осіб.

У цій постанові обов`язково зазначаються опис причин, що зумовили необхідність залучення, час та місце здійснення виконавчих дій, а також інші необхідні відомості.

Копія постанови надсилається відповідному органу, установі, організації, суб`єкту господарювання, особі не пізніше наступного дня з дня її винесення, але не пізніше ніж за три дні до запланованих заходів.

Отже, здійснення витрат виконавчого провадження про які вказано у постанові від

10.08.2020 у вигляді «Виготовлення технічної документації», «Витрати на оцінку майна», «Транспортування автомобіля» здійснено з порушенням процедурного порядку їх залучення - постанови про їх залучення не виносились, а кошти за їхні послуги використовуються не із авансового внеску стягувача.

Крім того, у оскаржуваній постанові вказано про понесення витрат на «Бензин А-95» з розрахунку 6,00 грн. за 1 км. Всього приватний виконавець стягнув 600,00 грн. за 100 км. Проте суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів поїздок відповідача на автомобілі та витрат на заправку автомобіля.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн., то суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 500 грн. позивачем до позову надано: договір про надання правової допомоги від 24.02.2020, квитанції від 25.08.2020 на суму 500 грн 00 коп., детальний опис робіт виконаних адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги від 24.02.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича від 10.08.2020 у ВП №58206287 про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 1214,49 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича ( 18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, офіс 36/1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Повний текст рішення складений 15.09.2020.

Суддя В.П. Тимошенко