Справа № 640/4155/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Київ № 640/4155/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач, Печерський РАЦС у м. Києві) та просить суд зобов`язати відповідача:

- внести зміни (виправлення) в актовий запис №1208 від 20 липня 1957 року про шлюб ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , укладений 20 липня 1957 року, складеного Кагановичським бюро ЗАГС (нині Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану), зазначивши в графі «національність» ОСОБА_2 «поляк» замість «українець»;

- внести зміни (виправлення) в актовий запис №1756 від 30 серпня 1958 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Московським бюро ЗАГС (нині - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану), зазначивши в графі «національність батька» ОСОБА_2 « ОСОБА_5 » замість «українець».

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року в адміністративній справі №826/15257/17 зобов`язано відповідача внести зміни до актового запису №55 від 06 липня 1936 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинено Двурічнянським районним відділом ЗАГС, зазначивши в графі «національність» її батька « ОСОБА_5 » замість «українець». Зазначене рішення було виконано у повному обсязі.

Водночас, відповідачем відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження позивача в частині національності батька, посилаючись на те, що в актовому записі про шлюб між батьками позивача національністю батька зазначено «українець», тому для внесення відповідних змін до актових записів без судового рішення немає підстав.

Зазначену відмову позивач вважає протиправною, стверджує, що для внесення змін до актових записів наявні усі підстави, з чим звернулася до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року, відкрито провадження у справі, визначено провадити розгляд суддею одноособово, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Суд також вважає необхідним у зв`язку із ліквідацією Головного територіального управління юстиції у м. Києві та утворенням Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» розгляд справи продовжувати з належною назвою відповідача - Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 20 листопада 2019 року звернулася до Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін до актового запису про її народження в частині національності батька - ОСОБА_2 з «українець» на «поляк».

Листом від 30 листопада 2019 року №4791/17.8-09 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що до 27 січня 1999 року (до втрати чинності Указом Президента України «Про порядок зміни громадянином України національності» від 31 грудня 1991 року) існувала можливість зміни особами, які при досягненні 16-річного віку та одержані паспорту прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів за місцем проживання заявника, і допускалася також щодо осіб, які обрали національність до прийняття зазначеного Указу. Наразі згідно Правил внесення змін, доповнень до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання,затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (зі змінами), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством, на підставі зібраних документів та за наявності достатніх підстав. У разі відсутності достатніх підстав, необґрунтованості необхідності внесення змін пред`явленими документами у внесенні змін може бути відмовлено. В такому випадку зміни в актових записах цивільного стану провадяться на підставі судового рішення.

Відповідачем у листі також зазначено, що в актовому записі про народження батька позивача - ОСОБА_2 наявна інформація про національність батьків: батько - «поляк», мати - «українка»; в актовому записі про шлюб батьків позивача - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 національність нареченого вказана «українець».

Ураховуючи наявність зазначених розбіжностей у зазначенні національності батька в різних документах відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви за відсутністю підстав для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_1 та рекомендував звернутися до суду.

Також судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі №826/15257/17 за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії задоволено позовні вимоги позивача, зобов`язано Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 від 06 липня 1936 року № 55, який вчинено Двуріченським районним ЗАГС, зазначивши в графі «національність» « ОСОБА_5 » замість «українець».

Зазначене рішення в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося, набрало законної сили.

З викладеного вбачається, що національність батька позивача - ОСОБА_2 змінено з «українець» на «поляк» відповідно до судового рішення, що набрало законної сили, та виконано, що підтверджується листом Печерського РАЦС у м. Києві від 19 жовтня 2019 року №3642/17.8-09, у якому зазначено, що в порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року відповідні матеріали були направлені на адресу відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області. На адресу відповідача 28 серпня 2019 року надійшла архівна довідка №01-28/3-1855 від 06 серпня 2019 року про народження ОСОБА_6 (мовою оригіналу), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з інформацією про внесення до актового запису про народження змін, внаслідок яких вказано національність його батька - ОСОБА_7 - «поляк», на підставі повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 29 липня 2019 року №184/35/108.01-05-09.

Отже, при розгляді даної справи №640/4155/20 суд виходить з того, що за національністю батько позивача - ОСОБА_2 є поляком, про що в актовий запис про його народження внесені відповідні зміни.

З урахуванням зазначеного факту, позивач звернулася до суду та просить зобов`язати відповідача внести зміни до актових записів про шлюб батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині національності батька, змінивши «українець» на «поляк», а також у своє власне свідоцтво про народження, змінивши запис про національність батька аналогічним чином.

Розглядаючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що статтею 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначено, що до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 4 Закону «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються Конституцією України, цим Законом, прийнятими на їх підставі іншими законодавчими актами, а також міжнародними договорами України.

Згідно зі статтею 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Згідно з приписами частини другої статті 300 Цивільного кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» гарантовано право громадян України на вільний вибір та відновлення національності.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України №703/97-ВР від 09 грудня 1997 року) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» зазначено, що при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів.

У відповідності до положень чинного Сімейного кодексу України національність дитини визначається національністю її батьків.

Враховуючи обставини наявності судового рішення, зокрема Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у справі №826/15257/17 за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідно до якого в порядку виконання внесені відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 в частині національності, суд вважає, що наявні правові підстави для внесення відповідних змін і до актового запису про шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 липня 1957 року (актовий запис 1208, місце реєстрації - Кагановське бюро ЗАГС м. Києва) в частині національності ОСОБА_2 , змінивши з «українець» на «поляк».

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до статті 9 цього Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Пунктом 1.1. Правил №96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану (які діють при Головних територіальних управліннях юстиції в областях) (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

З аналізу вищенаведених норм, суд робить висновок про те, що за наслідками розгляду заяви про внесення змін, доповнень чи виправлень до актового запису відповідний орган ДРАЦС складає висновок про внесення таких змін або висновок про відмову у внесенні змін.

Суд зазначає, що обґрунтованого висновку щодо причин та підстав відмови позивачу у внесенні змін до актового запису про шлюб її батьків на заяву від 20 листопада 2019 року відповідачем не складено, а надано лише відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян» від 30 листопада 2019 року №4791/17.8-09.

Відтак, відповідач необґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні її заяви про внесення змін до актового запису про шлюб батьків в частині національності батька.

Відповідно до пункту 2.13 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення правильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду та ін.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил №96/5 зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.16. Правил №96/5 передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (пункт 2.16.7. Правил №96/5)

Пунктом 2.16.7. Правил №96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

З огляду на те, що суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису про шлюб батьків позивача в частині зміни національності батька - ОСОБА_2 з «українець» на «поляк», то наявні й правові підстави для внесення змін до актового запису №1756 від 30 серпня 1958 року про народження ОСОБА_4 (прізвище змінено після укладення шлюбу на ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині зміни національності батька - ОСОБА_2 з «українець» на «поляк».

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) рішення:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі вищенаведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої відшкодуванню підлягаю судові витрати при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як вбачається з квитанцій № 173 та №174 від 18 лютого 2020 року, позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 681, 60 грн. Отже, на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із задоволенням позову стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у зазначеному розмірі.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Зобов`язати Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №1208 від 20 липня 1957 року про шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20 липня 1957 року, який складено Кагановичським бюро ЗАГС (нині - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану), зазначивши в графі «національність» ОСОБА_2 «поляк» замість «українець».

3. Зобов`язати Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №1756 від 30 серпня 1958 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Московським бюро ЗАГС (нині - Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану), зазначивши в графі «національність» ОСОБА_2 « ОСОБА_5 » замість «українець».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1 681, 60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна грн. 60 коп.).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Печерський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 7/10, , тел.+364.

Суддя В.І. Келеберда