Справа № 754/17208/19
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/56/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.

за участі секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

представника позивача Захарчука І.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Іщенка Вадима Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача Лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Іщенка Вадима Володимировича про скасування постанови. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13.11.2019 року відповідачем лейтенантом поліції роти № 1 бат. № 4 УПП у м. Києві - Іщенком В.В., була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ЕАК № 1742438, про визнання позивача винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн. У відповідності до винесеної постанови 13.11.2019 об 15:15 год. по бул. Перова, 4, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних т/з, позначеною дорожнім знаком 5.8., чим порушив п. 17.1. ПДР - На дорозі із смугою для маршрутних т/з, позначеній дорожнім знаком 5.8. або 5.11.забороняються рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі.

На думку позивача постанова винесена незаконно, оскільки будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Позивач посилається на те, що 13.11.2019 року десь о 15 годині, керуючи транспортним засобом рухався по бул. Перова у напрямку станції метро Лівобережна. На перехресті бул. Перова та пр. Алішера Навої позивач зупинився на червоний сигнал світлофору під знаком 5.16 "Напрямки руху по смугах" який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Коли світлофор загорівся зеленим позивач почав рух прямо. Знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" дозволяв йому повертати праворуч або рухатись прямо.

Виконавши переїзд за правилами ПДР України 16.8. де водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді позивач потрапив на смугу 10.8 Якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі. Дотримуючись правил ПДР та виконуючи усі пункти а саме 10.1 перед перестроюванням позивач переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, пропускаючи автомобіль який їхав у другій смузі бульвару із більшою швидкістю ніж я.

Виконавши дотримуючись правил пунктів 10.1, 10.3 правил ПДР Україна його автотранспорт опинився на смузі Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів, а також дозволяється водію заїжджати на неї під час виїзду на дорогу. Виїхавши на вище вказану смугу, мною було повторно виконано пукти 10.1,10.3. Після завершення маневру автотранспорт зайняв другу смугу у напрямку станції метро Лівобережна. Проїхавши незначну відстань позивача наздогнала патрульна машина за допомогою подання звукових сигналів зупинила його. Зупинка відбулась на бул.Перова, 10, проте в постанові вказано бул. Перова, 4.

Після зупинки, поліцейський пояснив, що підставою для зупинки послугували порушення переїзду перехрестя бульвару Перова та проспекту Алішера Навої і позивач не мав рухатись прямо, на що позивачем було надано усне пояснення, що на перехресті над лінією руху знаходиться знак 16.8. на якому зображено рух прямо, тобто позивачем правила переїзду порушено не було. Таким чином, відповідачем безпідставно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останній не рухався по смузі маршрутних транспортних засобів, а здійснював виїзд із полоси розгону, а відтак в його дія відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 3 ст. 122 КУпАП. Отже, позивач просить скасувати постанову винесену відповідачем серії ЕАК № 1742438 від 13.11.2019 року та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року було відкрито провадження у вказаній справі, а також постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвалою від 21.01.2020 року було вирішено питання щодо здійснення розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) та відповідно призначено судове засідання.

Відповідно до ч.5, 8 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив про її задоволення, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи на листі, який міститься в матеріалах справи. 01.07.2020 року від уповноваженої особи УПП в м. Києві на адресу суду надійшла копія оскаржуваної постанови та матеріали відео фіксації з нагрудних камер поліцейського, здійснена відносно ОСОБА_1 .

Суд повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1742438, винесеної Лейтенантом поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Іщенком В.В.,на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення нею п. 17.1.ПДР, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.3 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судове засідання Лейтенант поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Іщенко В.В., не з`явився, пояснень по справі та відзиву на позовну заяву не надав. При цьому, з наданого відеозапису з нагрудної камери поліцейського неможливо встановити дійсних обставин справи, а відтак стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив вказане правопорушення та не спростовано його твердження про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-8, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.122 ч.3, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лейтенанта поліції роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції у місті Києві Іщенка Вадима Володимировича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАК №1742438 по справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2019 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження в адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя: