Справа № 280/4853/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 вересня 2020 року Справа № 280/4853/20
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області,

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі відповідач ), третя особа Головне управління Державної казначейської служби України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати судці Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагорода за червень 2020 року із застуванням обмеження нарахування у сумі 47 230 гривень 00 копійок;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області провести нарахування суддівської винагороди судці Михайлівського районного сулу Запорізької області ОСОБА_1 на підставі частин 2, З статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів виходячи з базового розміру посадового окладу судці в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року та щомісячної доплати в розмірі 20% від посадового окладу з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за червень 2020 року;

стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду в розмірі 19909 грн. 40 коп. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за червень 2020 року;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.08.2020.

Ухвалою суду від 11.08.2020 внесено виправлення до ухвали суду від 27.07.2020.

Ухвалою суду від 25.08.2020 підготовче засідання відкладалось на 16.09.2020.

Позивач та представник третьої особи у підготовче засідання не прибули.

Позивач просив у подані заяві (вх. №40491 від 02.09.2020) провести судові засідання без його участі.

У підготовче засідання з`явився представник відповідача. На фіксації судового процесу не наполягав.

02.09.2020 за вх. № 40491 до суду від позивача супровідним листом надійшла заява про збільшення позовних вимог. Відповідно до цієї заяви позивач просить збільшити позовні вимоги в цій справі на наступні:

визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 суддівської винагороди у період з 10 червня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застуванням щомісячного обмеження нарахування розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у сумі 47 230 грн.;

зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області провести нарахування та виплату суддівської винагороди судді Михайлівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 у період з 10 червня 2020 року по 28 серпня 2020 року, на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», без застосування обмеження передбаченого статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з урахуванням раніше сплачених сум, в розмірі 70915,13 грн., з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

Представник відповідача заперечив проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог з підстав, викладених у запереченнях проти задоволення заяви про збільшення позовних вимог, просив у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог в адміністративній справі № 280/4853/20 відмовити та, зокрема, зазначив, що у заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 одночасно змінив предмет та підстави адміністративного позову, що суперечить положенням частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).

Дослідивши позицію представника відповідача, матеріали справи в межах вирішення питання прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд звертає увагу, що підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача. Необхідність у зміні підстав позову настає тоді, коли в процесі розгляду справи встановлюється невідповідність між обставинами чи нормами права, якими обґрунтовано позов, і обставинами чи нормами, за якими вимога може бути задоволена.

Зміна підстави адміністративного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси.

Зміна предмету адміністративного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Підставою позову є обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Тобто, зміна (доповнення) підстав позову - це зміна (доповнення) обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Фактичних та/або юридичних.

Вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 11.04.2018 по справі №826/13046/16.

Із змісту заперечень відповідача проти задоволення заяви про збільшення позовних вимог встановлено, що позивач у заяві про збільшення позовних вимог збільшує не тільки ціну позову, а й період спірних правовідносин, що свідчить про зміну позивачем предмету позову шляхом заміни однієї позовної вимоги іншою.

Також, у заяві про збільшення позовних вимог позивач змінює свою другу вимогу прохальної частини позову, в якій просить суд замість «проведення нарахування суддівської винагороди» зобов`язати територіальне управління провести «нарахування та виплату суддівської винагороди», що також свідчить про зміну предмету позовної вимоги шляхом заміни однієї позовної вимоги іншою.

Окрім того, вилучення позивачем третьої вимоги прохальної частини позову щодо стягнення з територіального управління суддівської винагороди у розмірі 19 909,40 грн. також свідчить про зміну позивачем предмету позову у заяві про збільшення позовних вимог.

Також вбачається, що підставою для звернення позивача до суду із вказаною заявою слугувало прийняття Конституційним Судом України рішення від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020, яким визнано неконституційним положення частини 1, 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ щодо обмеження максимального розміру суддівської винагороди на період дії карантину, та яке, на думку позивача, свідчить про протиправність дій територіального управління в частині нарахування та виплати йому суддівської винагороди у період з 10 червня 2020 року по 28 серпня 2020 року з урахуванням обмежень, встановлених статтею 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ.

З огляду на те, що рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року по справі № 10-р/2020 було прийнято після звернення позивача до суду із адміністративним позовом та відкриття провадження в адміністративній справі № 280/4853/20, посилання ОСОБА_2 на вказане рішення у заяві про збільшення позовних вимог свідчить про зміну позивачем підстав звернення до суду із адміністративним позовом шляхом доповнення фактичних підстав для звернення до суду із адміністративним позовом новими.

Виходячи із вищевикладеного, суд погоджується із доводами представника відповідача проте, що позивач фактично змінює як предмет позову та і його підстави, що суперечить вимогам частини першої статті 47 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду заяви позивача (вх. №40491 від 02.09.2020) про збільшення позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що подана позивачем заява (вх. №40491 від 02.09.2020) про збільшення позовних вимог є відмінною від надісланої заяви про збільшення позовних вимог відповідачу. Так, заява, яка подана суду, не містить викладених обґрунтувань обставин чи норм права, за якими виникли підстави для збільшення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 47, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 (вх. №40491 від 02.09.2020) про збільшення позовних вимог у справі №280/4853/20 - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Суддя А.В. Сіпака