Справа № 280/4674/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Справа № 280/4674/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 15.06.2020 №17 про притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції, інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Запорізькій області Рудумана Руслана Вікторовича.

Ухвалою суду від 20.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірний наказ є необґрунтованим та протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Так, позивач зазначає, що підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності стало те, що під час несення служби він знаходився без засобу індивідуального захисту, а саме без бронежилета. Разом з тим, позивач зазначає, що відповідно до положень законодавства під час виконання службових обов`язків патрульний повинен мати при собі вогнепальну зброю (пістолет) з двома запасними магазинами, автоматичну вогнепальну зброю (у разі необхідності), наручники, гумовий кийок, аерозольний балон сльозогінної та дратівливої дії. Зазначені засоби патрульний повинен носити на спеціальному тактичному ремені. Серед визначеного переліку обов`язкового спорядження патруля не передбачено носіння бронежилета.

Також, позивач вказував на те, що відповідно до положень Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, він мав при собі зброю та засіб індивідуального захисту - бронежилет. Вказує, що зазначеною Інструкцією визначено порядок його застосування, який передбачає перебування в бронежилеті протягом виконання завдання із реагування на злочинні дії та не передбачає обов`язкове постійне носіння бронежилета. За таких обставин, позивач вважає, що не носіння бронежилета під час пішого патрулювання не могло бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, позивач вказував і на порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування, оскільки позивача не було повідомлено про його проведення. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що відповідачем у порядку встановленому чинним законодавством України проведено службове розслідування за фактом можливого вчинення дисциплінарного проступку. Відповідач зазначає, що за результатами проведеного службового розслідування було підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни, зокрема підтверджено, що під час несення служби 04.04.2020 та 05.04.2020 позивач знаходився без засобів індивідуального захисту, а саме без бронежилету. Відповідач зазначає, що про обов`язковість носіння засобів індивідуального захисту - бронежилету під час несення служби зазначено у дорученні Департаменту патрульної поліції від 15.05.2018 №5381/41/7/01-2018, а також постійного наголошується керівництвом УПП у Запорізькій області під час заступання поліцейського на зміну. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що оскільки позивачем порушено вимоги службової дисципліни, то до нього правомірно застосовано дисциплінарне стягнення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент виникнення спірних правовідносин обіймав посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, спеціальне звання - лейтенант поліції.

20.05.2020 т.в.о. начальника УПП в Запорізькій області видано наказ №51 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою повного, усебічного та об`єктивного встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який 04.04.2020 та 05.04.2020 під час несення служби знаходився без засобу індивідуального захисту, а саме бронежилета.

12.06.2020 начальником УПП в Запорізькій області затверджено Висновок службового розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , в пункті 2 якого зазначено: «Враховуючи порушення вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимоги пункту 10 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 за №111, пункту 1.2 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016, пунктів 1, 2, 4, 8, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 цього ж статуту, інспектору взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити догану».

15.06.2020 начальником УПП в Запорізькій області видано наказ №17 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції», яким наказано за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимоги пункту 10 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 16.02.2018 за №111, пункту 1.2 Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016, пунктів 1, 2, 4, 8, частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII, на підставі пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, інспектору взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголосити догану.

Позивач, не погодившись з правомірністю застосування дисциплінарного стягнення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статут, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Так, з матеріалів адміністративної справи встановлено та не заперечувалась представниками сторін, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало те, що 04.04.2020 та 05.04.2020 під час здійснення перевірки несення служби нарядом «Драгун-0710» на території парку «Каскад Веселка», до складу якого входив позивач, встановлено, що позивач ніс службу без вдягнутого засобу індивідуального захисту - бронежилета.

При цьому, позивач в обґрунтування власної позиції як під час проведення службового розслідування, так і під час звернення до суду, вказував на те, що носіння бронежилету є обов`язковим виключно під час реагування на протиправні дії, яких 04.04.2020 та 05.04.2020 не відбувалось.

Разом з тим, суд не може погодитись з такою позицією позивача, з огляду на таке.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.02.2018 №111 затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі - Інструкція №111).

Згідно пункту 2 розділу І Інструкції №111, група реагування патрульної поліції (далі - ГРПП) - наряд патрульної поліції у складі не менше 2 працівників, які в зоні оперативного реагування виконують завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, попередження правопорушень або подій, оперативного реагування на них.

Відповідно до пункту 10 ХІІІ Інструкції №111, поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, окрім зазначеного озброєння, ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), засобами активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості). За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Судом встановлено, під час несення служби 04.04.2020 та 05.04.2020 позивач входив до складу наряду «Драгун-0710», який повинен був забезпечувати публічний порядок пішим порядком на території парку «Каскад Веселка», а відповідно позивач, як член наряду поліції, повинен був бути забезпечений засобами індивідуального захисту, зокрема бронежилетом.

Разом з тим, позивач 04.04.2020 та 05.04.2020 під час здійснення пішого патрулювання перебував без засобу індивідуального захисту, оскільки бронежилет знаходився у службовому автомобілі.

Суд зазначає, що 15.05.2018 Департаментом патрульної поліції НП України підпорядкованим підрозділам надано Доручення №5381/41/7/01-2018 «Про порядок носіння бронежилетів під час несення служби», яким доручено під час проведення інструктажів перед заступанням на службу наголошувати особовому складу на дотриманні мір особистої безпеки та постійному носінні засобів індивідуального захисту.

Також, відповідно до зазначеного Доручення, зобов`язано командирів стройових підрозділів здійснювати щоденний контроль за дотриманням поліцейськими вимог щодо перебування на службі у бронежилетах 2 класу захисту упродовж всієї зміни.

На виконання зазначеного Доручення, в матеріалах справи мітяться Відомості про ознайомлення о/с роти №1 батальйону №3 УПП в Запорізькій області ДПП НП України з необхідністю носіння засобів індивідуального захисту (бронежилет) та палиці гумової «ПГ-М» під час несення служби у денну та нічну пори доби, у яких мітиться відмітка про ознайомлення та підпис ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач під час несення служби на території парку «Каскад Веселка» 04.04.2020 та 05.04.2020 зобов`язаний був перебувати у вдягнутому бронежилеті, а відсутність такого є порушенням вимог Інструкції №111 та Дорученням ДПП НП України.

Посилання позивача на те, що бронежилет необхідно вдягати виключно під час реагування на надзвичайні події суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовується вимогами Інструкції №111 та Доручення ДПП НП України №5381/41/7/01-2018.

Більш того, з урахуванням того, що позивач 04.04.2020 та 05.04.2020 здійснював піше патрулювання, а бронежилет знаходився у службовому автомобілі, то залишається незрозумілим, яким чином позивач міг би вдягнути бронежилет у разі виникнення раптової загрози його життю.

Отже, суд погоджується з твердженням відповідача щодо допущення позивачем дисциплінарного проступку, у вигляді недотримання положень, що регулюють службову діяльність.

Щодо проведення службового розслідування, суд зазначає, що відповідачем таке розслідування проведено з дотриманням права позивача на участь в ньому.

Суд зазначає, що чинне законодавство України не передбачає обов`язку органу поліції повідомити особу щодо якої проводиться службове розслідування про призначення такого розслідування до початку його проведення.

Так, позивач про призначення службового розслідування був повідомлений 05.06.2020, про що свідчить його підпис на наказі про призначення службового розслідування від 20.05.2020 №51.

Також, 05.06.2020 позивач надав пояснення члену комісії з питань його перебування 04.04.2020 та 05.04.2020 на службі без засобу індивідуального захисту - бронежилету.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивача було повідомлено про проведення щодо нього службового розслідування, також позивачем реалізовано право на участь у службовому розслідуванні шляхом надання відповідних пояснень, які були враховані під час складання Висновку службового розслідування.

Отже, твердження позивача про порушення порядку проведення службового розслідування є помилковими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Стосовно посилань позивача на те, що під час застосування дисциплінарного стягнення не було враховано його попередню поведінку, ставлення до служби, тощо, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, право вибору виду дисциплінарного стягнення покладається безумовно на керівника, якому надано право застосовувати дисциплінарне стягнення до відповідного поліцейського, проте, таке стягнення повинно бути співмірним із допущеним дисциплінарним проступком.

В даному випадку, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що є найменш тяжким видом дисциплінарного стягнення після зауваження.

При цьому, суд вважає, що з огляду на поведінку позивача під час проведення службового розслідування, а саме те, що позивач заперечував провину, вважав, що не зобов`язаний носити бронежилет, вважав, що безпека це особиста справа кожного поліцейського, належним чином на зауваження керівництва з зазначеного питання не відреагував, суд вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження не призвело б до результату для якого застосовується дисциплінарне стягнення, а саме відновлення службової дисципліни та недопущення таких порушень у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідач під час прийняття спірного наказу діяв обґрунтовано та з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, що зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 96, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова