Справа № 640/15027/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 вересня 2020 року м. Київ№ 640/15027/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін клопотання представників Тренінгового центру прокурорів України та Офісу Генерального прокурора про закриття провадження в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доОфісу Генерального прокурора, Тренінгового центру прокурорів України
провизнання протиправними дії та бездіяльність, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу Генерального прокурора (далі-відповідач 1), Тренінгового центру прокурорів України (далі-відповідач-2), в якому просить суд визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень Офісу Генерального прокурора та бездіяльність суб`єкта владних повноважень - Тренінгового центру прокурорів України щодо відмови в перепризначенні на посаду і зобов`язати вчинити певні дії, а саме: Офісу Генерального прокурора поновити ОСОБА_1 на роботі шляхом перепризначення на відповідну посаду Тренінгового центру прокурорів України, а Тренінговому центру прокурорів України видати наказ про перепризначення ОСОБА_1 , на відповідну посаду працівника одного із структурних підрозділів Тренінгового центру та стягнути з Офісу Генерального прокурора середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з розрахунку середнього місячного заробітку на посаді перед звільненням, починаючи з дня звільнення 17 червня 2020 року і закінчуючи днем поновлення на роботі на відповідній посаді Тренінгового центру прокурорів України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.07.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом з тим, представником Тренінгового центру прокурорів України 24.07.2020 подано до суду клопотання про закриття провадження в якому вказано, що даний спір не є публічно-правовим, а тому справа №640/15027/20 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем 31.07.2020 подано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в якому вказано, що порушення прав позивача на працю є похідними від протиправних дій суб`єкта владних повноважень.

Від представника Офісу Генерального прокурора 11.08.2020 також надійшло клопотання про закриття провадження, обгрунтовано тим, що трудова діяльність позивача на посаді, яку він обіймав не є публічною службою.

Розглянувши вищезазначені клопотання та доводи сторін, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Для набуття спором ознак публічно-правового в контексті статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України спірні правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби, та здійснення нею службової діяльності.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі-Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 15 частини третьої статті 3 Закону №889-VIII дія цього Закону не поширюється на працівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності, а також навчальних закладів, заснованих державними органами.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 Кодексу адміністративного судочинства України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, а також визначено поняття публічної служби.

Щоб спір набув ознак публічно-правового в контексті статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України. правовідносини мають безпосередньо випливати з перебування особи на посаді, яка віднесена до публічної служби, та здійснення нею службової діяльності.

Разом з тим, судом встановлено, що посада позивача не відноситься до посад публічної служби, ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових відносинах з Національної академією прокуратури України не здійснював службову діяльність у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в обгрунтування позовних вимог вказано, що позивача було звільнено з посади старшого викладача Національної академії прокуратури України на підставі статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з ліквідацією Академії.

На підтвердження позовних вимог позивачем додано до матеріалів справи: типову угоду №1/2013 від 13 лютого 2013 року про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення та працевлаштування; наказ № 1230к від 15 грудня 2015 року, наказ № 38-к від 11 лютого 2019 року про призначення на посаду старшого викладача Національної академії прокуратури України, дипломом кандидата наук, наказ ректора Академії № 687к від 16 серпня 2017 року про оголошення подяки та грамоту від 22 серпня 2019 року.

Отже, позивача звільнено з посади, яка не віднесена до публічної служби, а відносини, що виникли між сторонами, є трудовими.

З огляду на викладене, суд вважає, що провадження у справі слід закрити, оскільки справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Аналогічна позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №520/6612/17 провадження №11-1196апп18, від 27.03.2019 у справі №814/2514/17 (провадження №11-1472апп18).

Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, позицію Великої палати Верховного суду з даного питання, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та зазначає, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Отже, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер спірних правовідносин в адміністративній справі №640/15027/20, та враховуючи позицію Верховного Суду станом на час винесення даної ухвали, суд приходить до висновку щодо закриття провадження у справі №640/15027/20.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Також, на виконання вимоги, зазначеної у частині першій статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз`яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку цивільного судочинства, із врахуванням правил територіальної підсудності відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 47, 238, 239, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Тренінгового центру прокурорів України та Офісу Генерального прокурора - задовольнити.

Закрити провадження у справі №640/15027/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Тренінгового центру прокурорів України про визнання протиправними дії та бездіяльність, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Визначити, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Наголосити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.