Справа № 420/5306/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5306/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом селянського (фермерського) господарства «Самбурський» (67923, Одеська обл., Окнянський район, село Омельянівка; ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8; ), Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1456385/25030640 від 14.02.2020р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 2 від 24.01.2020р., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява селянського (фермерського) господарства «Самбурський» (далі СФГ «Самбурський») до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати прийняте 14.02.2020р. Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Головного управління ДПС в Одеській області рішення № 1456385/25030640 від 14.02.2020р.;

зобов`язати Державну податкову службу України протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану 31.01.2020р. селянським (фермерським) господарством «Самбурський» податкову накладну № 2 від 24.01.2020р., датою її подання - 31.01.2020р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в рамках виконання договору № 500004360 від 23.01.2020р., укладеного між позивачем та ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар» (далі ТОВ «ТД «Дельта Вілмар»), протягом січня 2020р. здійснювалась поставка соняшнику врожаю 2019 року, українського походження. Так, 24.01.2020р. здійснено поставку товару, про що складено відповідну видаткову накладну, товарно-транспортну накладну. Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України за наслідками здійснення господарської діяльності складено податкову накладну №2 від 24.01.2020р. на загальну суму 1262189,98 грн., з яких ПДВ 210365,00 грн. та направлено до ДПС України для реєстрації в ЄРПН. Відповідачем було зупинено реєстрацію зазначених податкових накладних. Позивач надав пояснення та копії документів щодо операцій, достатні для реєстрації податкових накладних в ЄРПН, проте відповідач прийняв рішення щодо відмови в їх реєстрації.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 27108/20 від 13.07.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників було зупинено та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників. Рішеннями Комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації СФГ «Самбурський» відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), в тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Відтак, на думку відповідачів, оскаржуване рішення є обґрунтованими.

Ухвалою від 23.06.2020р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 15.07.2020 р.

Ухвалою від 15.07.2020 р., яка занесена до протоколу засідання, підготовче засідання відкладено на 18.08.2020р.

Ухвалою від 18.08.2020р. підготовче провадження у справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.09.2020 р., яке було перенесено на 17.09.2020р.

До судового засідання 17.09.2020 р. усі учасники справи не з`явивись, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце проведення останнього повідомлені належним чином та завчасно.

Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020р. між СФГ «Самбурський» (постачальник) та ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (покупець) укладено договір поставки № 500004360 (а.с. 18-21).

СФГ «Самбурський» було сформовано податкову накладну №2 від 24.01.2020р. на загальну суму 1262189,98 грн., з яких ПДВ 210365,00 грн. та направлено до ДПС України для реєстрації в ЄРПН (а.с. 16).

Позивачем отримано квитанції з результатом оброки: документ прийнято, реєстрація зупинена (а.с. 24).

Зазначено виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст.201 ПК реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК №2 від 24.01.2020р. в ЄРПН зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

11.03.2020р. СФГ «Самбурський» засобами електронного зв`язку направлено до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження операцій по ПН/РК, реєстрацію якої зупинено та додано документи, що підтверджують придбання добрива, засоби захисту, дизельне паливо, насіння та продаж соняшника (а.с.25).

Комісією ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 1456385/25030640 від 14.02.2020р., яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 24.01.2020р. (а.с. 22-23).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його визнати протиправним та скасувати.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Слід зазначити, що відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями п. 20.2 ст. 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 р. (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до п.п. 14-17 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Якщо платником податку надіслано для реєстрації кілька примірників однієї податкової накладної та/або розрахунку коригування, зареєстрованими вважаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, відомості яких внесені до Реєстру, та платнику податку надіслана відповідна квитанція.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

За змістом п. 18 Порядку №1246, на момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого).

За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Щодо правомірності рішення № 1456385/25030640 від 14.02.2020р., суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 23.01.2020р. між СФГ «Самбурський» (постачальник) та ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (покупець) укладено договір поставки № 500004360, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник (далі-товар), врожаю 2019 року українського походження на умовах, викладених у цьому договорі (а.с. 18-21).

24.01.2020р. СФГ «Самбурський» поставлено товар (соняшник) на адресу ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» у кількості 122,8 т на суму 1262189,98 грн., в т.ч. ПДВ. 8565,35 грн., внаслідок чого складено видаткову накладну № 2 від 24.01.2020р. (а.с.9).

На підтвердження факту поставки товару відповідно до умов договору № 500004360 від 23.01.2020р.та оплати за поставлений товар надано засвідчені копії: видаткової накладної, акту перерахунку ціни партії товару, товарно-транспортних накладних №11 від 23.01.2020р., №54352 від 23.01.2020р., № 5323 від 22.01.2020р., № 5322 від 21.01.2020р., банківської виписки (а.с. 10-15).

На підтвердження реальності господарської операції позивач надав засвідчені копії: видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, банківських виписок, рахунків на оплату, рахунків-фактур, платіжних доручень, довідку Цехарівської сільської ради від 06.03.2019р. (вих. №21), звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду; звіту про посівні площі сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду тощо.

У поясненнях СФГ «Самбурський» зазначено, що господарство у 2019р. працювало на 145,58 га землі, у ньому працює 6 осіб. Позивач займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код за КВЕД 01.11). Господарство забезпечене своєю технікою для обробітку та вирощування сільськогосподарських культур, забезпечене зерновими складами, очисними машинами. Для того, щоб отримати урожай господарство купувало добрива, засоби захисту, дизельне паливо, насіння. За вказаний період було посіяно пшениці 45,65 гектар та соняшника 99,93 га. Урожай соняшника власного виробництва було продано ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» у січні 2020р.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачем в електронному вигляді направлено до податкового органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрацію якої було зупинено разом з переліком документів, що підтверджують реальність здійснення операції та пояснень. Позивачем направлено до контролюючого органу пояснення щодо ПН/РК.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 24.01.2020р., останнє не містить зазначення конкретного переліку документів, копії яких не було надано позивачем до контролюючого органу, натомість містяться лише відмітки, що підставою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних є ненадання позивачем сукупності документів, які, як встановлено під час судового розгляду, ним надано.

Суд враховує, що згідно фактичних обставин справи відповідачі в обґрунтування правової позиції послались на ненадання позивачем переліку первинних документів, який наведений у вищевказаних Критеріях. Однак є цілком зрозумілим, що за різними господарськими операціями можуть складатися і різні первинні документи, а тому необхідність складання тих чи інших первинних документів та можливість їх подання податковому органу залежить перш за все від сутності господарських операцій.

Тому, стверджуючи про ненадання певних первинних документів, які зазначені у вищевказаних Критеріях, необхідно встановити, які саме первинні документи повинні складатися на підтвердження конкретних господарських операцій. Однак відповідачі при прийнятті оскаржуваних рішень такого аналізу не здійснили. Між тим, позивачем під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення відповідних господарських операцій.

Надані позивачем до відповідача пояснення та додані документи, які також подані до суду, у повній мірі підтверджують реальність вищевказаних господарських операцій, за наслідками яких складено та направлено для реєстрації відповідну податкову накладну. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про юридичну дефектність поданих до контролюючого органу документів та зазначеного відповідачами не доводилось.

Таким чином, беручи до уваги те, що: податкову накладну видано в межах операцій, які є об`єктом оподаткування; фактичне виконання даних операцій підтверджується матеріалами справи та в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем наведене не спростовано та не доведено зворотного; постачальник та покупець є платниками ПДВ; податкову накладну подано для реєстрації у встановлений п. 201.10 ст. 201 ПК України строк, а також враховуючи те, що відповідачем не доведено наявності інших підстав для зупинення реєстрації і відмови у реєстрації податкових накладних та судом не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі податкової накладної та прийняттю рішення про його реєстрацію, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для відмови у реєстрації податкової накладної шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке прийнято без врахування всіх обставин, що мали суттєве значення для оцінки реальності господарських операцій та для цілей прийняття оскаржуваного рішення, а також без врахування наведених вище норм податкового законодавства.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Відтак, оскільки в порядку виконання обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачами не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваних рішень, суд, виходячи з положень п.2 ч. 2 ст. 245 та ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1456385/25030640 від 14.02.2020р.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили рішенням суду зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подану 31.01.2020р. селянським (фермерським) господарством «Самбурський» податкову накладну № 2 від 24.01.2020р., датою її подання - 31.01.2020р., слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п. 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день:

1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду).

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відтак, оскільки рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників підлягає скасуванню то, відповідно, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 та ч. 2 ст.162 КАС України ст.201, п.п. 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену селянським (фермерським) господарством «Самбурський» податкову накладну № 2 від 24.01.2020р. за датою її подання

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при прийнятті рішення суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь СФГ «Самбурський» судовий збір у розмірі 2102,00 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов селянського (фермерського) господарства «Самбурський» (67923, Одеська обл., Окнянський район, село Омельянівка; ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8; ), Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1456385/25030640 від 14.02.2020р., зобов`язання зареєструвати податкову накладну № 2 від 24.01.2020р.,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1456385/25030640 від 14.02.2020р.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, площа Львівська, 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену селянським (фермерським) господарством «Самбурський» податкову накладну № 2 від 24.01.2020р. за датою її подання.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь селянського (фермерського) господарства «Самбурський» (67923, Одеська обл., Окнянський район, село Омельянівка; ) судовий збір у розмірі 2102,00 . ( 00 .).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.