Справа № 200/4013/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. Справа№200/4013/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

представника позивача: Супрун І.Ф.

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» до Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області про скасування постанови № 1 від 24.03.2020 року, -

У С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» до Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області про скасуванні постанови № 1 від 24.03.2020 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

Відповідачем відповідно до ст. 26 ЗУ "Про захист прав споживачів", ст.6 ,7 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до колективного звернення мешканців селища Новгородське, м. Торецьк, Донецької області та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 22.01.2020року № 3631-06/3293-03 проведено позаплановий захід - перевірку із здійснення державного нагляду (контролю) ТОВ "Новгородський КК" щодо дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів з питань, викладених у зверненні.

Матеріали перевірки викладені в Акті від 27.02.2020 № 000001, складеному за результатами проведеного заходу. За результатами перевірки, проведеною відповідачем у позивача, було виявлено порушення положень п.9, ст. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими

31.03.2020 року (вхд. № 104) Позивачем була отримана Постанова № 1 від 24.03.2020 року про накладення стягнень, передбачених статтею 14 ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Позивач вважає оскаржувану постанову такою, що не відповідає нормативно - правовим актам, які регулюють правовідносини в цій сфері та просить скасувати Постанову №1 від 24.03.2020 про накладення стягнень, передбачених статтею 14 ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання на 14 травня 2020 року.

14 травня 2020 року суд відклав розгляд справи на 15 червня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року розгляд справи за клопотанням відповідача відкладено до 15 липня 2020 року.

15 липня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 12 серпня 2020 року.

11 серпня 2020 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

12 серпня 2020 року представник позивача в судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача 12 серпня 2020 року в судове засідання не з`явився. Надав заяву про неможливість участі в судовому засіданні у зв`язку з відпусткою. Та просив відкласти розгляд справи.

Суд вважає, що знаходження у відпустці не є поважною причиною для відкладення розгляду справи.

12 серпня 2020 року суд відклав розгляд справи на 17 вересня 2020 року.

17 вересня 2020 року представник позивача в судове засідання з`явився. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

17 вересня 2020 року представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат», яке є юридичною особою .

Позивач діє на підставі статуту, затвердженого протоколом загальних зборів засновників № 2 від 19.05.2016 року (а.с.17-24).

Відповідачем є Головне управління Держпродспоживслужби у Донецькій області яке є юридичною особою код ЄДРОПУ 40317209 та суб`єктом владних повноважень.

26 лютого 2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Донецькій області відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області від 26 лютого 2020 року № 216 здійснено позапланову перевірку господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» за результатами якої складено акт № 000001 від 27.02.2020 року (а.с.5-12).

В результаті проведеної перевірки були виявлені порушення строків опломбування та прийняття на абонентський облік приладів обліку води.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2020 року було притягнуто директора товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.13-14).

Постановою про накладення стягнень передбачених ст..14 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 24.03.2020 року № 1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» застосовано штраф в сумі 52550 грн. (а.с.15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119 (далі - Закон №2119) та Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 270 від 12.10.2018 року (надалі по тексту - Порядок).

Закон №2119 визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону № 2119, оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт.

Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно з п.1 розділу II Порядку, вузол комерційного обліку, встановлений у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж, приймається на абонентський облік оператором зовнішніх інженерних мереж, а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги,- оператором зовнішніх інженерних мереж та виконавцем відповідної комунальної послуги протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання оператором зовнішніх інженерних мереж або виконавцем відповідної комунальної послуги (у разі якщо виконавець не є оператором зовнішніх інженерних мереж) звернення від власника (співвласників) будівлі.

В ході проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення строків опломбування та прийняття на облік приладів обліку води з боку позивача.

Представник позивача в судовому засіданні погодився, що ним було порушено, в декілька випадках, строки опломбування приладів обліку води.

Але, він звертає увагу суду на ту обставину, що він прийняв від іншої обслуговуючої компанії велику кількість споживачів та не мав змоги в строк встановлений законом провести опломбування лічильників у зв`язку з нехваткою робітників.

Щодо суми штрафу.

Частиною 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімуму на одну працездатну особу 2102 гривні.

Штраф в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб становить 2102х25=52550 гривень. Саме стільки скільки вказано в постанові від 24.03.2020 року № 1.

Тобто, суму штрафу відповідач розрахував вірно.

Заперечення позивача, щодо того що сума мала би складати 50675,00 гривень є помилковими, тому що до розрахунку позивач взяв прожитковий мінімум на одну особу в розмірі 2027 гривень, який встановлений частиною 1 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», тоді як в Законі № 2119 йдеться про штраф в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також, суд зазначає що посилання представника позивача на п.1 ч.1 ст.14 Закону № 2119 є недоречним.

Дійсно, цей підпункт набирає чинності 01 серпня 2020 року. Але, оскаржувана постанова прийнята на підставі п.4 ч.1 ст.14 Закону № 2119 і ця норма діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з п.4 ч.1 статті 14 Закону № 2119 за порушення законодавства у сфері забезпечення оснащення будівель вузлами обліку теплової енергії, гарячої чи питної води, а також періодичної повірки вузлів комерційного обліку на суб`єктів господарювання - операторів зовнішніх інженерних мереж накладається штраф у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у разі порушення строків прийняття на абонентський облік або повірки вузлів комерційного обліку теплової енергії, гарячої чи питної води.

Відповідно ч.4 ст.16 Закону № 2119, справа про правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання акта перевірки посадовою особою, уповноваженою розглядати справу.

Згідно з ч.5 ст.16 Закону № 2119 за результатом розгляду справи про правопорушення виноситься постанова.

Судом встановлено, що акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів був складений 27.02.2020 року.

Постанова про накладення стягнень, передбачених ст..14 Закону Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» №2119 складена 24 березня 2020 року, тобто з порушенням строку встановленого Законом № 2119.

Таким чином, судом встановлено порушення з боку Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області при прийняття постанови від 24.03.2020 року.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві про те, що порушення строків розгляду акту та прийняття постанови, ні яким чином не порушило прав та інтересів позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принцип юридичної визначеності в свою чергу, є складовій принципу верховенства права.

Тому, правомірні очікування позивача на те, що орган державної влади буде діяти тільки на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, не здійснилися.

І таким чином, його право було порушено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші протии Україн" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією № 87 від 09.04.2020 року позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 гривні (а.с.1).

Саме ця сума судового збору підлягає стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» до Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області про скасування постанови № 1 від 24.03.2020 року, задовольнити.

Скасувати постанову № 1 від 24.03.2020 року про накладення стягнень на товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» передбачених ст..14 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Донецькій області ( 87534, Донецька область, м.Маріуполь, вул..Гризодубової, 3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комунальний комбінат» (85200, Донецька область, м.Торецьк, смт.Новгородське, вул..Квіткова, 1 ) суму судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті та його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 17 вересня 2020 року

В повному обсязі рішення складене 18 вересня 2020 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков