Справа № 320/1935/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року № 320/1935/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 21.10.2019 року на суму 92 400 грн. 36 коп. донарахованого ПДВ та 23 100 грн. 09 коп. штрафної санкції.

В обґрунтування такої вимоги позивач зазначила, що результатом не вірних розрахунків проведених перевіряючими стало нарахування позивачу за повідомлення-рішенням від 21.10.2019 року суму ПДВ 92 400 грн. 36 коп., та штрафу в сумі 23 100 грн. 09 коп., яке є протиправним та необгрунтованим, а отже підлягає скасуванню повністю.

Відповідно, позивач повністю не погоджується з висновками Акту щодо заниження валового доходу та завищення витрат у періоді що перевірявся, а також не погоджується з Рішенням № від 21.10.2019 року так як при складанні акту контролюючим органом, на основі якого було прийняте вказане раніше повідомлення-рішення, використано необгрунтовані дані, а також суб`єктивні припущення, які не мають підтверджуючих доказів та належного обґрунтування на доказ цього та на підтвердження правильності ведення обліку надаються копії первинних документів на отримання ТМЦ, а також реєстр накладних цих накладних, ОСВ, виписка з банку, за 2016 та 2017 роки. А так як податкові зобов`язання визначені платником правильно то і немає бази на донарахування ПДВ і відповідно штрафної санкції.

Ухвалою суду від 10.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, Головне управління ДПС у Київській області просило відмовити в його задоволенні та висловило думку про те, що спірне податкове-повідомлення рішення винесено правомірно, а викладені доводи позивача у позивній заяві не спростовують висновки перевірки які викладені в акті від 10.09.2019 №52/10-36-33-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 ». Тому, на думку відповідача, підстави для задоволення такого позову відсутні.

Протокольною ухвалою суду від 07.09.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами, відповідно до направлень від 13.08.2019р. №2251 та №2252, виданих ГУ ДФС у Київській області та згідно плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік проведена документальна планова виїзна перевірка з питань дотримання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (скорочено - ФОП ОСОБА_1 ) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складено акт від 10.09.2019 №52/10-36-33-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та встановлено наступні порушення:

- п.п.6 п.6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481;

- п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 із змінами і доповненнями, в частині не подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заяву за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням;

- п. 167.1 ст.167. п.171, п. 177.2, п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 83160,33 грн., у тому числі за 2016р. у сумі 58693,55 грн. та 24466,78 грн.;

- п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-У1 (зі змінами та доповненнями), в частині заниження чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності у сумі 462001,83 грн. грн., що призвело до заниження військового збору від здійснення підприємницької діяльності у сумі 6930,01 грн., у т.ч. за 2016р. у сумі 4891,12 грн., за 2017р. у сумі 2038,89 грн.;

- абз.1 п.2 ч.1 ст.7, ч.11 ст.8, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-УІ (із змінами та доповненнями) встановлено заниження єдиного внеску з сум доходу від здійснення підприємницької діяльності, на який нараховується єдиний внесок в розмірі 22% у загальній сумі 101640,39 грн., у т.ч. за 2016р. у сумі 71736,55 грн., за 2017р. у сумі 29903,84 грн.;

- п. 187.1 ст.187, абзац 5 п. 198.5 ст.198. п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами та доповненнями) в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 92400,36 грн., у т.ч. в грудні 2016р. у сумі 65215,05 грн., в грудні 2017р. у сумі 27185,31 грн.

На підставі акту від 10.09.2019 №52/10-36-33-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 », Головним управлінням ДПС у Київській області було прийняте податкове повідомлення-рішення від 21.10.2019 № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 115 500,45 грн., в тому числі за основним платежем 92 400,36 грн. та штрафна санкція 23 100,09 грн.

Позивач не погоджується із спірними ППР вважаючи його необгрунтованим та протиправним, такими, що не базуються на нормах чинного законодавства України, складеними ГУ ДПС у Київській області з перевищенням повноважень, а висновки перевірки суб`єктивними, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами спору, суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини справи та норми законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем при перевірці достовірності відображених у деклараціях про майновий стан і доходи за 2016-2018 роки сум загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження господарської діяльності використано наступні документи:

- відомості, відображені в податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2016-2018 роки;

- договори, додатки до них;

- книги обліку доходів та витрат;

- книги обліку розрахункових операцій, касові стрічки, звіти про використання РРО;

- податкові накладні, єдиний реєстр податкових накладних;

- відомості про доходи з інформаційного фонду ДРФО;

- банківські виписки;

- ІС «Податковий блок».

Відповідно до п. 177.1 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), валовим доходом фізичних осіб-підприємців є отриманий протягом календарного року від провадження господарської діяльності дохід (виручка у грошовій та не грошовій формі).

Перевіркою правильності визначення доходу за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., відображеного ФОП ОСОБА_1 в податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016р., 2017р. та 2018р., з даними про суми доходу встановленими в ході перевірки, виявлено розбіжності на загальну суму 303480,52 грн. без ПДВ, у т.ч. у 2016р. на суму 167553,96 грн., без ПДВ та у 2017р. на суму 135926,56 грн., без ПДВ, а саме:

- згідно з наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 та встановлених в ході проведення перевірки залишків товарно-матеріальних цінностей, станом на 01.01.2016р. у ФОП ОСОБА_1 залишки товарно-матеріальних цінностей становлять 1683609,46 грн. без ПДВ.

Відповідно до єдиного реєстру податкових накладних та первинних документів, наданих ФОП ОСОБА_1 до перевірки, протягом 2016р. придбано товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1092876,00 грн. без ПДВ. Згідно графи 5 додатку Ф2 до податкової декларації декларації про майновий стан і доходи за 2016р. та наданих для проведення перевірки первинних документів, ФОП ОСОБА_1 віднесено до витрат вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції у сумі 1044898,35 грн. без ПДВ. Залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31,12.2016р. за даними платника становлять 1564033,15 грн.

Виходячи з викладеного, залишки товарно-матеріальних цінностей за даними перевірки становлять 1731587,11 грн. (1683609,46 грн. (залишки станом на 01.01.2016р. без ПДВ) «+» 1092876,00 грн. (придбано товарно-матеріальних цінностей за 2016р. без ПДВ) «-» 1044898,35 грн. (віднесено на реалізацію товарно-матеріальних цінностей згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016р. (гр.5) без ПДВ). Залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2016р. за даними платника становлять 1564033,15 грн.

Отже, ФОП ОСОБА_1 у 2016 році реалізовано товарно-матеріальних цінностей без відображення в податковому обліку та в Податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016р. на загальну суму 167553,96 грн. без ПДВ (1731587,11 - 1564033,15).

Згідно з наданих до перевірки ФОП ОСОБА_1 та встановлених в ході проведення перевірки залишків товарно-матеріальних цінностей, станом на 01.01.2017р. у ФОП ОСОБА_1 залишки товарно-матеріальних цінностей становлять 1564033,15 грн. без ПДВ.

Відповідно до єдиного реєстру податкових накладних та первинних документів, наданих ФОП ОСОБА_1 до перевірки, протягом 2017р. придбано товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1032080,38 грн. без ПДВ. Згідно графи 5 додатку Ф2 до податкової декларації декларації про майновий стан і доходи за 2017р. та наданих для проведення перевірки первинних документів, ФОП ОСОБА_1 віднесено до витрат вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції у сумі 869020,45 грн. без ПДВ. Залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2017р. за даними платника становлять 1591166,52 грн.

Виходячи з викладеного, залишки товарно-матеріальних цінностей за даними перевірки становлять 1727093,08 грн. (1564033,15 грн. (залишки станом на 01.01.2017р. без ПДВ) «+» 1032080,38 грн. (придбано товарно-матеріальних цінностей за 2017р. без ПДВ) «- » 869020,45 грн. (віднесено на реалізацію товарно-матеріальних цінностей згідно додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017р. (гр.5) без ПДВ). Залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2017р. за даними платника становлять 1591166,52 грн.

Отже, ФОП ОСОБА_1 у 2017 році реалізовано товарно-матеріальних цінностей без відображення в податковому обліку та в Податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017р. на загальну суму 135926,56 грн. без ПДВ (1727093,08 - 1591166,52).

Враховуючи вищезазначене, при перевірці правильності визначення валових доходів за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р., відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016р., 2017р. та 2018р., з даними про суми доходів, встановленими в ході перевірки виявлено його заниження ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 303480,52 грн. без ПДВ, у т.ч. у 2016р. на суму 167553,96 грн., без ПДВ та у 2017р. на суму 135926,56 грн., без ПДВ, чим порушено вимоги п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із змінами та доповненнями).

Щодо визначення витрат, слід звернути увагу на таке.

Для перевірки правильності визначення витрат пов`язаних з одержанням доходу відповідачем використано наступні документи:

- відомості, відображені в податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2016- 2018 роки;

- книги обліку доходів та витрат;

- договори та додатки до них;

- видаткові та податкові накладні, єдиний реєстр податкових накладних;

- акти виконаних робіт (наданих послуг), фіскальні чеки, товарно-транспортні накладні;

- банківські виписки;

- ІС «Податковий блок».

Відповідно до п. 177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ зі змінами та доповненнями внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014р. №71-УІІІ до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: - витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах із таким платником податку, які включають витрати на оплату основної та додаткової заробітної плати й інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата в грошовій або натуральній формі, установлена за домовленістю сторін (окрім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми ЄСВ у розмірах і порядку, установлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, до котрих належать: витрати на відрядження найманих працівників; на послуги зв`язку та реклами; плата за розрахунково-касове обслуговування; на оплату оренди, ремонт й експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності; на транспортування готової продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних із виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Для віднесення витрат до складу валових, необхідно дотримання наступних умов, а саме: вони повинні бути документально підтверджені, пов`язані із господарською діяльністю підприємця, повинні бути безпосередньо пов`язані із отриманням доходів, включатися до витрат операційної діяльності та повинні бути фактично оплачені.

Для віднесення витрат до складу валових, необхідно дотримання наступних умов, а саме: вони повинні бути документально підтверджені, пов`язані із господарською діяльністю підприємця, повинні бути безпосередньо пов`язані із отриманням доходів, включатися до витрат операційної діяльності та повинні бути фактично оплачені.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності, встановлено віднесення до складу витрат в графу 5 «вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції» Додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік вартість придбаних у ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) товарно-матеріальних цінностей, які станом на кінець звітного періоду (на 31.12.2016 року) залишаються не оплаченими всього на суму 158521,31 грн. (без ПДВ), у т.ч. за 2016 рік на суму 158521,31 грн., чим порушено п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Щодо податкового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. податкові зобов`язання ФОП ОСОБА_1 формуються по першій події, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (послуг), що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів (послуг) за готівку - дата надходження готівкових коштів через реєстратор розрахункових операцій;

дата продажу товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі 614632,00 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. встановлено заниження податку на додану вартість всього у сумі 92400,36 грн., у т.ч. в грудні 2016р. у сумі 65215,05 грн., в грудні 2017р. у сумі 27185,31 грн., в зв`язку з не включенням ФОП ОСОБА_1 до податкових зобов`язань з податку на додану вартість суму реалізованих товарно-матеріальних цінностей, що не відображені в податковому обліку та в Податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2016р. та 2017р. на загальну суму 462001,83 грн. без ПДВ, у т.ч. в 2016р. у сумі 326075,27 грн. без ПДВ, в 2017р. у сумі 135926,56 грн. без ПДВ, що детально відображено п.п.2.1.2.1. п. 2.1 розділу 2 акту перевірки, чим порушено вимоги п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ.

Отже, враховуючи викладене вище, відповідач правомірно виніс податкове-повідомлення рішення, а викладені доводи позивача у позивній заяві не спростовують висновки перевірки, які викладені в акті від 10.09.2019 №52/10-36-33-04/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 ».

Згідно з частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд звертає увагу, що відповідач як суб`єкт владних повноважень надав суду достатньо доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення. Водночас доводи викладені у позові не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому вважає, що в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.