Справа № 240/14812/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/14812/20

категорія 109020100

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 08.07.2020 №М-5996/0-560/0/22-20, у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 га на території Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовним розміром 2,0 га на території Романівської сільської ради Романівського району Житомирської області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частинами 1 та 2 статті 160 встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 та доданими до неї документами суд встановив, що в інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся її представник - адвокат Сачок Андрій Вікторович, який і підписав подану до суду позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Натомість у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Перелік документів, що підтверджують повноваження представників, визначений в статті 59 КАС України.

Так, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч. 2 ст. 59 КАС України).

Водночас, відповідно до частини 4 статті 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Зміст вищезазначених норм свідчить про те, що належним документом, який підтверджує наявність у адвоката права на представництво в суді інтересів фізичної особи є ордер, виданий у відповідності до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" або ж довіреністю фізичної особи, посвідченою в порядку, визначеному ч. 2 ст.59 КАС України.

Як вбачається з документів, доданих до позовної заяви, на підтвердження своїх повноважень адвокат Сачок Андрій Вікторович надав до суду: копію посвідчення адвоката № НОМЕР_1 від 20.07.2015, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.07.2015 та договір про надання правової допомоги від 14 серпня 2020 року, що не відповідає вимогам частини 4 статті 59 КАС України.

Однак, зі змісту вищезазначеного договору про надання правової допомоги від 14 серпня 2020 року встановлено, що він укладений між адвокатом Сачком Андрієм Вікторовичем, з однієї сторони, та ОСОБА_2 , з другої сторони. Більш того, згідно з пунктом 1 вказаного договору адвокат ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання з надання клієнту, тобто ОСОБА_2 , правової допомоги з приводу представництва та захисту його інтересів в органах прокуратури, державної податкової служби, управліннях поліції, органах державної виконавчої служби, підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності, органах реєстрації актів цивільного стану та судах загальної юрисдикції, адміністративних та господарських судах всіх ланок.

Водночас позивачем у даній справі є не ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 , яка, беручи до уваги наявні у матеріалах справи документи, жодного договору про надання їй правової допомоги з адвокатом Сачком Андрієм Вікторовичем не укладала.

З приводу наявної у матеріалах справи довіреності від 07.10.2019, посвідченої секретарем Романівської сільської ради ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

При цьому, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до частини 1 статті 240 КАС України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Зі змісту довіреності від 07.10.2019, посвідченої секретарем Романівської сільської ради ОСОБА_4 , вбачається, що вказаною довіреністю ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 від її імені оформити всі необхідні документи, щодо оформлення земельних ділянок у її власність, для чого йому було надано право подавати всі необхідні документи, сплачувати кошти, розписуватися за неї, отримувати належні їй документи та виконувати інші дії та формальності, пов`язані з виконанням цієї довіреності.

Таким чином, вищезазначеною довіреністю Мілешко Тетяна Миколаївна не уповноважувала ОСОБА_2 здійснювати представництво її інтересів у судах, а також не надавала йому права на здійснення передоручення визначених в цій довіреності повноважень.

В контексті вищезазначеного, суд приходить до висновку про відсутність у адвоката Сачка Андрія Вікторовича повноважень на представництво у суді інтересів ОСОБА_1 .

Згідно пунктом 3 частини 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позовна заява підписана адвокатом Сачком Андрієм Вікторовичем, який не має права її підписувати як представник позивача в силу відсутності належного документу, який підтверджує його право представництва, така позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.Е.Черняхович