Справа № 140/3578/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3578/20 пров. № А/857/7726/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Затолочного В.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Лозовським О.А. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Луцьку) за адміністративним позовом Фермерського господарства «Ай-Ев» до Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року Фермерське господарство «Ай-Ев» (далі - ФГ «Ай-Ев», фермерське господарство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з Державного бюджету України на користь фермерського господарства пеню, на рівні облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) за порушення строків відшкодування податку на додану вартість (далі ПДВ) за квітень 2016 року за період з 15.03.2017 по 06.03.2020 включно в сумі 266370,32 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що обов`язок в поверненні сум бюджетного відшкодування обмежується робочими (операційними) днями, а тому розрахунок пені за не робочі дні не передбачено нормами податкового законодавства, отже, строки в даній статті вказані саме «операційні», а тому враховуючи п.200.23 ст.200 ПК України при розрахунку кількості днів прострочення відшкодування ПДВ слід враховувати саме операційні «робочі» дні. Також, позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про стягнення пені. Крім того, бюджетна заборгованість з ПДВ в загальному розмірі 475531,75 грн, яка включає заявлену у даній справі суму заборгованості в розмірі 266370,32 грн, є предметом спору по справі №803/1443/16, яка перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що в період з 30.06.2016 по 08.07.2016 Луцькою ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ФГ «Ай-Ев» бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2016 року, за результатами якої складено акт №3304/12-02/39685433 від 14.07.2016.

За наслідками проведеної перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 02.08.2016 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 475531,75 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 118882,75 грн, № від 02.08.2016 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 133238,75 грн, в тому числі 106591,00 грн за основним платежем та 26647,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017, було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Луцької ДПІ від 02.08.2016 за №001106120 та №.

Рішення набрало законної сили 14.03.2017, відтак грошове зобов`язання по бюджетному відшкодуванню з ПДВ за квітень 2016 року у сумі 475531,00 грн є угодженим з 14.03.2017.

Крім того, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2019, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 17.02.2020 в адміністративній справі №140/2357/19 за позовом ФГ «Ай-Ев» до ГУ ДФС у Волинській області про зобов`язання вчинити дії, позов задоволено повністю яким зобов`язано відповідача внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого ФГ «Ай-Ев» у розмірі 475531,00 грн, відповідно до абз.2 п.200.15 ст.200 ПК України.

Однак, станом на лютий 2020 року ФГ «Ай-Ев» не виплачено бюджетну заборгованість з ПДВ за квітень 2016 року у сумі 475531,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом всупереч вимог п.200.15 ст.200 ПК України, після набрання рішенням суду законної сили, не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування фермерського господарства за квітень 2016 року у сумі 475531,00 грн, а тому відповідач протиправно не подав до Реєстру відповідну інформацію щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, відтак з 15.03.2017 бюджетне відшкодування за квітень 2016 року набуло статусу заборгованості та з відповідної дати слід обраховувати строк нарахування пені. Отже, позивач має право, відповідно до п.200.23 ст.200 ПК України, на нарахування пені на вказану суму заборгованості, оскільки відповідачем не здійснено вчасно відшкодування ПДВ з Державного бюджету України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України, бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Статтею 200 ПК України врегульовано порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до п.200.7 цієї статті, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно п.п.200.7.1, п.п.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п. «ґ» п.200.12 ст.200 ПК України, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення. У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Згідно п.200.13 ст.200 ПК України, на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Відповідно до п.1 розділу 2 Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №343 від 09.03.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2016 за №496/28626 (далі Порядок №343), для забезпечення повного з`ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що неподання органом фіскальної служби після закінчення процедури узгодження суми бюджетного відшкодування та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03.06.2014 по справі №21-131а14.

Як вірно встановлено та враховано судом першої інстанції, сума бюджетного відшкодування у розмірі 475531 грн є узгодженою в порядку судового та адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень контролюючого органу, а саме з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 по справі №803/1443/16 та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 по справі №140/2357/19.

У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (п.200.15 ст.200 ПК України).

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

ГУ ДПС у Волинській області протягом наступних п`яти робочих днів відповідно до абз.2 п.200.15 ст.200 ПК України, що настали за днем набрання постановою Волинського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 по справі №803/1443/16, зокрема, 14.03.2017, зобов`язане було подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, у межах спірних правовідносин з урахуванням висновку суду про протиправність податкових повідомлень-рішень від 02.08.2016, така сума вважається узгодженою з дня набрання судовим рішенням законної сили, тобто з 14.03.2017.

Крім того, матеріалами справи підтверджується та обставина, що контролюючий орган, всупереч вимог п.200.15 ст.200 ПК України, після набрання рішенням суду законної сили, не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ФГ «Ай-Ев» за квітень 2016 року у сумі 475531,00 грн.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач протиправно не подав до Реєстру відповідну інформацію щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача, відтак з 15.03.2017 бюджетне відшкодування за квітень 2016 року набуло статусу заборгованості та з відповідної дати слід обраховувати строк нарахування пені.

Також, безпідставними є доводи апелянта ГУ ДФС у Волинській області з покликанням на те, що у позивача не виникає право на отримання сум пені за квітень 2016 року у зв`язку з тим, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017 відкрито касаційне провадження у справі №803/1443/16.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що п.200.12 ст.200 ПК України чітко встановлено, що сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення, і таким днем, відповідно до положень КАС України стосовно визначення часу, з якого судове рішення набирає законної сили, є постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Доводи відповідача про те, що строки в ст.200 ПК України вказані саме «операційні», а тому при розрахунку кількості днів прострочення відшкодування ПДВ слід враховувати саме операційні «робочі» дні, колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки даною нормою визначено, що на суму заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки НБУ, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Крім цього, як вірно зазначено судом першої інстанції, ПК України визначено обов`язок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів щодо саме перерахування вказаної суми бюджетного відшкодування, а не при розрахунку кількості днів прострочення такого відшкодування (п.200.13 ст.200 ПК України).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що ЄСПЛ у рішенні від 09.01.2007 (справа «Інтерсплав проти України») зазначив, що юридична особа-платник ПДВ мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції майновий інтерес. ЄСПЛ констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації ПДВ у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували «справедливий баланс» між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ та отримання пені на суму податку, не відшкодовану платнику протягом визначеного законодавством строку, позивач у цій справі має майновий інтерес, який охоплюється поняттям «майно» в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на стягнення з Державного бюджету України на його корить 266370,32 грн пені на суму заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року по справі №140/3578/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
В. С. Затолочний