Справа № 2а-692/11
Суддя: Клочко О. В.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а - 692/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

-головуючого - Клочко О.В.

-при секретарі - Таценко О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси про визнання дій у відмові у перерахунку пенсії протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоплаченої пенсії по інвалідності / державної та додаткової / згідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду У країни в Придніпровському районі м . Черкаси про визнання дій у відмові в перерахунку пенсії протиправними, стягнення недоплаченої пенсії по інвалідності / державної та додаткової / згідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з вересня 1999 року та по вересень 2010 року в розмірі 142026,14 гривень, вказуючи , що він являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, інвалідом З групи захворювання , що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС . У зв`язку з даними обставинами йому було призначено пенсію.

Відповідно до обставин справи та Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , як інваліду 3 групи захворювання, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС призначена пенсія не може бути нижчою від 6 мінімальних пенсій за віком .

Крім того , у відповідності до ст. 50 цього ж Закону йому, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС, повинна призначатись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком .

Відповідач всупереч ст.ст. 50, 54 Закону М796-Х11 не провів відповідне перерахування цих пенсій та не проводить їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ч.З ст. 67 Закону України Ж796-Х11.

Згідно первинної заяви за його розрахунком розмір недоотриманої пенсії за період з вересня 1999 року по вересень 2010 року становить 125712,13 гривень.

В послідуючому, 25.01.2011 року ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, вказуючи, що Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 року визнано неконституційними зміни, які були внесені Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст. 54 та ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-Х11.

Відповідно до ч.З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « № 796-Х11 в редакції 2006 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону.

Відповідно до виготовленого та наданого ним суду розрахунку заборгованості недоотриманої пенсії за період з вересня 1999 року по вересень 2010 року розмір недоотриманої пенсії становить 142026,14 гривень.

Відповідно до ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч.І ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю особи не обмежується строком давності.

Крім того , відповідно до п.З ч.І ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди , завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до п. 1 ст.У 1 Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду 1997 року, ратифікованої Україною, відповідно до Закону України Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду №334/96-ВР / 334/96- ВР/ від 12.07.1996 року, право на відшкодування за даною Конвенцією втрачається лише в тому разі, якщо позов / позовне провадження / не порушене протягом :

1/ у відношенні смерті та тілесного ушкодження - тридцяти років з дня ядерного інциденту 2/ у відношенні іншої шкоди - десяти років з дня ядерного інциденту.

Просив суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси щодо відмови у нарахуванні та виплаті, а також перерахунку пенсії по інвалідності згідно з ч.І ст. 50 , ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи « та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії за період з вересня 1999 року по вересень 2010 року, виходячи з розмірів, встановлених ч.І ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», стягнути на його користь недоотриману пенсії в за період з вересня 1999 року по вересень 2010 року в розмірі 142026,14 гривень.

Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - Шуклін Г.В. адміністративний позов підтримав.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси в судове засідання не з`явився, надавши клопотання від 3 лютого 2011 року про можливість розгляду справи у їхню відсутність .

Крім того , надали письмові заперечення на адміністративний позов , при вирішенні даної справи просили застосувати ст.ст. 99,100 КАС України , позов не визнають.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - Шукліна Г.В., дослідивши письмові матеріали справи , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступних підстав .

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, / ч.І ст. 11 КАС України /.

Відповідно до 4.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Визначення понять , які вживаються у КАС України вказані в ст. З КАС України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках , передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я , створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення

визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796-Х11 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Сторонами визнається , що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом 3 групи.

Положеннями статті 14 Закону №796-Х11 його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону №796-Х11 особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами 3 групи , призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону №796-Х11 в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильської катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

А тому , позивач ОСОБА_1 , як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії 3 групи інвалідності, має право на призначення йому пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до письмових заперечень відповідача на позов , вбачається , що позивачу ОСОБА_1 призначена пенсія по третій групі інвалідності внаслідок захворювання , що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Разом з тим , проаналізувавши та дослідивши адміністративний позов ОСОБА_1 , додатки до нього та письмові заперечення на даний позов Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси , встановлено , що позивач ОСОБА_1 до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси із відповідною заявою про здійснення нарахування , виплату чи перерахунку пенсії, які встановлені ч.І ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не звертався та не вказував , що йому здійснюється нарахування та виплата даного виду пенсія в меншому розмірі.

Така заява відсутня , що визнав і представник ОСОБА_2 - Шуклін Г.В., зазначивши , що в наданні такого доказу немає потреби, в розпорядження суду надано всі докази та суд має вирішувати спір на підставі наявних доказів.

Оскільки позивач ОСОБА_1 з відповідною заявою до відповідача - Управління пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси не звертався , тому , як результат , відсутня і офіційна відмова / рішення / відповідача щодо спірного питання, відсутні його рішення , дії чи бездіяльність про порушення прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 .

За таких обставин , не є зрозумілим , яке рішення , які дії чи бездіяльність мають бути визнані в судовому порядку, адміністративний позов та додатки до нього таких не містять. Відповідно до ст. З КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду , а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Справа адміністративної юрисдикції - це , насамперед , переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір.

Оскільки ОСОБА_1 взагалі не звертався до відповідача по піднятому ним , на його погляд спірному питанню, суд вважає , що і відсутні відповідні правовідносини, що склалися на час здійснення адміністративного судочинства. Адже до суду має бути адресовано звернення саме особи , права, свободи та інтереси якої порушено іншою стороною , а в даному випадку , суд вважає , що позовна вимога звернена до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м . Черкаси необгрунтовано, оскільки не зрозуміло , які ж дії відповідача мають бути визнані в судовому порядку протиправними. / вимога в п.1 адміністративного позову /.

Посилання представника позивача ОСОБА_1 - Шукліна Г.В. на те , що відповідач надав ОСОБА_1 ксерокопію довідки / роздруківку з комп`ютера / щодо отримання ним пенсії за №8609 / 06 від 10 вересня 2010 року , та він сам зробив висновок із її змісту про те , що йому нараховують та виплачують в меншому розмірі, ніж це передбачено в розмірах, встановлених Законом України, не можуть визнаватися обґрунтованими.

Саме по собі надання довідки , яка за своїм змістом носить інформативний характер щодо особи - заявника та даних про отримання пенсії не є підтвердженням вчиненням відповідачем дій, які в судовому порядку мають визнаватися саме протиправними .

А тому , суд вважає , що оскільки відсутні такі протиправні дії особи - відповідача по відношенню до позивача ОСОБА_1 , в задоволенні адміністративного позову за даних обставин має бути відмовлено.

Суд вважає , що відсутній предмет спору, відсутні відповідні протиправні дії відповідача, а саме по собі власне розуміння позивачем тих чи інших обставин , наприклад , змісту тієї ж довідки , тощо , не є беззаперечним доказом саме дій особи, яка видала довідку, протиправними.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. /ч 6 ст. 71 КАС України /.

Оскільки суду не надано доказів офіційного звернення до відповідача щодо спірного питання , за таких обставин, адміністративний позов не може під дягати до задоволення.

Оскільки всі решта вимог позивача ОСОБА_1 є похідними від первинної вимоги щодо визнання дій неправомірними, відсутні протиправні дії з боку відповідача, в задоволенні вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та стягнення недоплаченої суми пенсії також має бути відмовлено.

На підставі ст.ст. 22, 24, 46 Конституції України , ст.ст. 17, 19, 49, 69, 88,99,100, 102 КАС України , ст.ст. 158-163 КАС України та керуючись Законом України № 796-Х11 від 28.02.1991 року «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « , ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування « , суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосуванні судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови,