Справа № 340/2002/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року справа № 340/2002/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до Управління про визнання протиправним та скасування наказу від 31 березня 2020 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Водночас просила суд зобов`язати відповідача надати такий дозвіл.

У позовній заяві зазначає, що Управління незаконно відмовило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.17-21).

Зазначило, що підстава відмови у задоволенні заяви - невідповідність поданих матеріалів вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, які затверджені у встановленому законом порядку, у відповідності до приписів частини 7 статті 118 ЗК України.

19 червня 2020 року суд прийняв ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.11-12).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, в лютому 2020 року позивач звернулася до Управління із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Онуфріївської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області (далі - Рада) (а.с.1-2, 6).

Разом із заявою ОСОБА_1 надала графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.7).

31 червня 2020 року Управління прийняло наказ, яким відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку із тим, що подані матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, які затверджені у встановленому законом порядку, у відповідності до приписів частини 7 статті 118 ЗК України (а.с.8).

Наказ не містить жодного обґрунтування невідповідності.

У відзиві Управління зазначило, що землі, котрі віднесені до пасовищ, не підлягають розорюванню, оскільки рівномірно вкриті деревиною та чагарниковою рослинністю та в основному використовуються для випасання худоби, тому бажана позивачем земельна ділянка не може бути передана у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.17-21).

Водночас повідомило, що земельна ділянка перебуває у користуванні ДП «Конярство України» філія Онуфріївського кінного заводу №175.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частин 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши ці норми права, суд зробив висновок, що Управління не надало жодного обґрунтування (деталізації) невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Земельна ділянка, яку прагне отримати у власність позивач, не обтяжена жодним сервітутом, а її розмір не перевищує максимально-допустимої величини, котра встановлена законом (пункт «б» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).

Відповідач не надав доказів, які б спростували такий факт.

Земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Саме для такої мети позивач прагне отримати її у власність (для ведення особистого селянського господарства).

Приписами пункту «а» частини 2 статті 22 ЗК України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Отже, позивач зможе використовувати земельну ділянку як пасовище в межах ведення особистого селянського господарства.

Управління не надало належних доказів перебування земельної ділянки у користуванні третьої особи (ними є державний акт про право користування земельною ділянкою, договір оренди землі).

Тому, рішення відповідача порушує право ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки.

За таких обставин наказ прийнято необґрунтовано (порушення припису пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України).

Таким чином, суд зобов`язує Управління повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням зазначеного правового висновку.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються з судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.3).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 31 березня 2020 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі заяви від лютого 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства від лютого 2020 року з урахуванням правового висновку суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей