Справа № 300/2310/20
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"15" вересня 2020 р. Справа № 300/2310/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанов державного виконавця від 13..08.2020,-
В С Т А Н О В И В:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання дій заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №62806081 від 13.08.2020 на примусове виконання постанови про стягнення збору №62240348 від 03.06.2020, постанови №62806081 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2020 та постанови №62806001 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 148,09 грн. №62240348 від 03.06.2020, а також скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №62806081 від 13.08.2020 на примусове виконання постанови про стягнення збору №62240348 від 03.06.2020, постанови №62806081 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2020 та постанови №62806001 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 148,09 грн. №62240348 від 03.06.2020.
Пунктами 3, 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує:
- чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;
- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Так, частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Згідно частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Отже, встановленим строком для звернення до адміністративного суду із зазначеними вище позовними вимогами є десятиденний строк.
Суд звертає увагу, що позивач оскаржує постанови відповідача від 13.08.2020, які, як слідує із штампу вхідної кореспонденції, позивачем отримано супровідними листами від відповідача 26.08.2020 (про що позивач зазначає у позові). Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся до суду 08.09.2020, що підтверджується печаткою працівника зв`язку на конверті, яким позивач надіслав даний адміністративний позов, тобто після спливу десятиденного строку на звернення до суду з даними позовними вимогами.
Таким чином, позивач звернувся з пропуском встановленого строку на звернення до суду з даною позовною заявою.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Однак, як судом встановлено, такої зави позивач не подав разом із позовною заявою.
Крім того, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Із змісту адміністративного позову слідує, що позивач просить суд скасувати:
- постанову про відкриття виконавчого провадження №62806081 від 13.08.2020 на примусове виконання постанови про стягнення збору №62240348 від 03.06.2020 (вимога немайнового характеру);
- постанову №62806081 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.08.2020, якою стягуються із позивача мінімальні витрати у загальній сумі 148,09 грн. (вимога майнового характеру, оскільки безпосереднім наслідком даної вимоги є зміна складу майна позивача);
- постанову №62806001 від 13.08.2020 про відкриття виконавчого провадження на примусове виконання постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62240348 від 03.06.2020 (вимога немайнового характеру).
Таким чином, позивачем у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який вступив в дію з 01.01.2020, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 01.01.2020 складає 2 102,00 грн.
Суд звертає увагу на те, що частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як наслідок, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленими позивачем позовними вимогами немайнового та майнового характеру складає 6 306,00 грн. ((2 102,00 х 2) + 2 102,00), проте позивачем в порушення вимог КАС України та Закону України «Про судовий збір» даний судовий збір не сплачено.
Таким чином, для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати (долучити) документ про сплату судового збору у розмірі 6 306,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно частини 2 статті 169 Кодексу в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У зв`язку із вищевикладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення вищевказаних недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України вимог.
На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 161, 171, частинами 1, 2 статті 169, статтями 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанов державного виконавця від 13.08.2020 залишити без руху.
Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання (долучення) документа про сплату судового збору у розмірі 6 306,00 грн. та заяви про поновлення строку звернення до суду і доказів поважності причин його пропуску.
Роз`яснити позивачу (представнику позивача), що в разі не усунення недоліків у вищезазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кафарський В.В.