Справа № 673/1931/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/1931/19

Головуючий у 1-й інстанції: Дворнін О.С.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

17 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року (місце ухвалення рішення - м. Деражня, Хмельницька область) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Деражнянського відділення поліції Летичевського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області Плюти Віталія Вікторовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Деражнянського відділення поліції Летичевського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області Плюти Віталія Вікторовича, у якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №3323068.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Колегією суддів встановлено, що 24.10.2019 відповідачем було складено постанову серії ДП18 №3323068, згідно якої позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

У постанові вказано, що позивач, керуючи транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки та не мав права керувати таким транспортним засобом, оскільки в посвідченні водія відсутня відповідна категорія, чим порушив пп "в" п.2.3 та пп "а" п. 2.1 ПДР.

Так, відповідно до ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За положенням ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановлено законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції зазначено, що свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на вантажний бортовий малотоннажний автомобіль марки ГАЗ не спростовує доводи постанови про відсутність у водія ОСОБА_1 відповідної категорії на керування вказаним транспортним засобом, та носить ознаки підробки.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником вантажного бортового малотоннажного автомобіля ГАЗ 33021 з необхідною водійською категорією "В" (а.с.31).

Водночас, згідно копії водійського посвідчення " НОМЕР_2 , доданої до апеляційної скарги, ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії "В1", "В", "С".

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів також зазначає, що дійшовши до висновку про наявність ознак підробки у посвідченні водія позивача, суд першої інстанції мав можливість витребувати оригінал вказаного документу, дослідити його та надати йому належну оцінку, як доказу у справі.

Крім того, судом першої інстанції взагалі не надана оцінка законності притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

З дослідженої постанови серії ДП18 №3323068 встановлено, що жодних доказів вчинення позивачем відповідного правопорушення, як того вимагає ст.251 КУпАП, відповідачем не надано. Матеріали справи не містять будь-яких фото- чи відеодоказів, пояснень свідків тощо, які б підтверджували вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення, та не були надані відповідачем в ході розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 КУпАП, та ч. 2 ст. 126 є недоведеним.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а .

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів правомірності оскаржуваної постанови, а тому постанова серії ДП18 №3323068, згідно якої позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн, є незаконною та підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції по суті спору не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деражнянського відділення поліції Летичівського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області, начальника сектору реагування патрульної поліції №4 Деражнянського відділення поліції Летичевського відділу поліції Головного управління поліції в Хмельницькій області Плюти Віталія Вікторовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №3323068, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП та ч.5 ст. 121 КУпАП закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.