Справа № 826/19313/16
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Коротких А.Ю., Сорочка Є.О.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, Національної академії Національної гвардії України про скасування наказів, стягнення середнього грошового утримання,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказу від 28.10.2016 року №722 «Про підсумки службового розслідування та покарання винних»; визнання протиправним та скасування наказу від 09.11.2016 року №176 о/с, яким позивача на підставі наказу від 28.10.2016 року №722 позбавлено військового звання, припинено (розірвано) контракти та звільнено з військової служби у запас Збройних сил України за п.п. «в» п. 1 ч. 8 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку); поновлення ОСОБА_1 у військовому званні підполковника; поновлення на посаді начальника курсу №3 факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ України ОСОБА_1 з 09.11.2016 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 28.10.2016 року по день поновлення на роботі; стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної моральної шкоди у розмірі 20000, 00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2017 року, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 року та постановою Верховного Суду від 23.04.2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

11.03.2020 року представником позивача було подано до суду першої інстанції заяву про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2017 року за ново виявленими обставинами. В обґрунтування заяви зазначено, що постановою слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 10.12.12019 року було закрито кримінальне провадження № 0000003 від 11.01.2017 року відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року та задовольнити заяву. В обґрунтування скарги апелянт вказав, що нововиявленими обставинами є відомості, що містяться в постанові слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, якою було закрито кримінальне провадження № 0000003 від 11.01.2017 року за фактом привласнення позивачем майна підрозділу та отримання від курсантів грошових коштів і матеріальних цінностей; відомості, що містяться в довідці про судимість (серія ААА №0844037 про відсутність факту притягнення позивача до кримінальної відповідальності, наявність не знятої чи не погашеної судимості, не перебування в розшуку; відомості про відсутність притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів»; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення.

У відзиваз на апеляційну скаргу відповідачі зазначили, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому ухвала є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх урахування судового рішення. До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

При цьому необхідними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; - істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Наведене свідчить, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

В даному випадку представник позивача у якості нововиявлених обставин визначив відомості, що містяться в постанові слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, якою було закрито кримінальне провадження № 0000003 від 11.01.2017 року за фактом привласнення позивачем майна підрозділу та отримання від курсантів грошових коштів і матеріальних цінностей; відомості, що містяться в довідці про судимість (серія ААА №0844037) про відсутність факту притягнення позивача до кримінальної відповідальності, наявність не знятої чи не погашеної судимості, не перебування в розшуку; відомості про відсутність притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів»; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у висновку службового розслідування зазначено, що позивачем було допущено недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку, що унеможливлює подальше виконання ним обов`язків начальника курсу №3 факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ.

На підставі висновку службового розслідування та наказу від 28.10.2016 року №722 «Про підсумки службового розслідування та покарання винних» було прийнято наказ від 09.11.2016 року №176 о/с про позбавлення позивача військового звання, припинення (розірвання) контрактів та звільнення з військової служби у запас Збройних сил України за п.п. "в" п. 1 ч. 8 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку).

Судами в рамках даної справи (постанова Окружного адміністративного суду від 12.09.2017 року, ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2017 року та постановою Верховного Суду від 23.04.2019 року) було проаналізовано наведені у висновку службового розслідування порушення позивачем вимог Дисциплінарного статуту органів Збройних Сил України та правомірність звільнення з військової служби у запас Збройних сил України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кримінальне провадження, на яке посилається представник позивача, як на нововиявлену обставину, не було підставою для прийняття постанови суду, а зібрані під час досудового розслідування докази в рамках вказаного кримінального провадження не були покладені в основу оскаржуваного наказу. При цьому, відсутність в діях позивача ознак кримінального правопорушення жодним чином не свідчить на користь відсутності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, за який його було звільнено зі служби.

У висновку службового розслідування було встановлено 15 епізодів порушення позивачем військової дисципліни. Частина з вказаних порушень (що не стосуються кримінальних проступків), не були і не могли бути підтверджені / спростовані під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000003.

Крім того, відомості про відсутність притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів»; відомості про відсутність факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за військові адміністративні правопорушення, також не можуть свідчити про відсутність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, за який його було звільнено зі служби.

Надаючи аналіз встановленим обставинам, колегія суддів констатує що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 361 КАС України, а є свідченням намагання заявника домогтися повторного розгляду справи.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви позивача неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.150, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: А.Ю.Коротких

Є.О.Сорочко