Справа № 608/2435/19
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Справа № 608/2435/19

Номер провадження2-а/608/12/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М.І.

представника позивача адвоката Іжука Б.В.,

розглянувши в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Лукачика Ігоря Михайловича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №430944 про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів: поліцейського СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старшого сержанта поліції Лукачика І.М., Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №430944 про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 03 грудня 2019 року складено постанову про те, що він в м. Теребовля по вул. Кн. Василька керував транспортним засобом ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_1 та не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки», з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю ближче 10 м до знаку», чим порушив п.8.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. З оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки вимоги дорожнього руху не порушував, він рухався з дружиною, яка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, з Чорткова до м. Тернопіль. Проїжджаючи м. Теребовлю дружина поскаржилася на погане самопочуття і попросила зупинити автомобіль. Він здійснив заїзд на територію автобусної станції м. Теребовля, де зупинився на автомобільній стоянці для інвалідів. Дружина вийшла із автомобіля та попрямувала в туалет, який знаходиться в приміщенні автобусної станції. В цей час до нього під`їхали працівники поліції та повідомили, що його автомобіль знаходиться в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки», з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю ближче 10 м до знаку», та попросили пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. Позивач повідомив працівникам поліції, що його дружина являється інвалідом III групи та вказав на те, що зупинка його автомобіля не порушує Правил дорожнього руху. Однак відповідачем не було взято до уваги пояснення позивача та складено постанову про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. Вважає, що дії поліцейського протиправними, тому просить скасувати постанову серії ДП 18 №430944 про адміністративне правопорушення, а справу провадженням закрити.

Представник позивача адвокат Іжук Б.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити.

Відповідач поліцейський СРПП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції Лукачик І.М., в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений.

Представник Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та розгляд справи проводити у його відсутності. У відзиві на позов вказав, що постанова є обґрунтованою, підстави для скасування постанови відсутні. На підставу своїх заперечень посилається на те, що позивач порушив ПДР, за що на нього накладено адміністративне стягнення. Долучив письмові пояснення позивача, де він визнав факт скоєного ним правопорушення. Ним жодним чином не заперечується зупинка автомобіля з порушенням дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою «Особи з інвалідністю ближче 10 метрів», а саме 7-8 метрів. В своє виправдання ОСОБА_1 зазначав, що зупинка була здійснена за потребою його дружини, котра являється інвалідом третьої групи. Проте, до даного твердження позивача ставляться критично та вважають його таким, що висловлене з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки при написанні письмового пояснення та при усному спілкуванні з поліцейським позивач не вказував даного факту. Відповідно до вимог законодавства для підтвердження факту не поширення на позивача вимог вище вказаного дорожнього знаку, він повинен був надати поліцейському документи, що підтверджують факт інвалідності у його дружини. Цього ним зроблено не було.

Вислухавши представника позивача, свідка, врахувавши відзив на позов та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 грудня 2019 року близько 10 год. 05 хв. в м. Теребовля по вул. Кн. Василька керуючи транспортним засобом ВАЗ 21074 номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки», з додатковою табличкою до нього 7.17 «Особи з інвалідністю ближче 10 м до знаку», чим порушив п.8.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення на нього накладено стягнення у розмірі 1020 гривень в дохід держави.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Знак 5.35 ПДР України «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Знак 7.17 ПДР України «Особи з інвалідністю» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Відповідно до норм ч. 5 ст. 122 КУпАП, зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї -накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи: до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

При складанні постанови поліцейським повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття не законного рішення по справі.

Вказане стверджується і рішенням Чортківського районного суду від 26 березня 2020 року (суддя Яковець Н.З.) у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення яке набрало законної сили, оскільки воно стосується того ж самого факту і події, в той же день і ту ж годину.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що в той день разом з чоловіком ОСОБА_1 їхали в м. Тернопіль. В м. Теребовля їй стало погано і вона попросила чоловіка зупинити автомобіль на автостанції. Прийшовши з туалету вона побачила, що відносно її чоловіка працівник поліції виносить постанову про адміністративне правопорушення. Вона пояснювала поліцейському, що являється інвалідом, однак він на її пояснення та подані докази не реагував.

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААБ № 482976 ОСОБА_2 , 1963 року народження, являється інвалідом третьої групи загального захворювання.

Отже, відповідачі не надали суду належних, допустимих та достатніх доказів, які свідчили б про те, що позивач порушив правила дорожнього руху, відео на огляд суду не надано.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так,згідно вимог ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, показань засобів фото- і кінозйомки, відповідачем, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України до суду також не було надано.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та законними і підлягають до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 430944 від 03 грудня 2019 року про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП, складену відносно ОСОБА_1 та провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/2435/19.

Рішення набрало законної сили " " _________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: