Справа № 460/1832/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1832/20 пров. № А/857/7608/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Глушко І.В.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивача Гуль Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної митної служби України на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м. Рівне) у справі № 460/1832/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2020 року позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про стягнення з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 03.10.2018 по 10.03.2020.

12.05.2020 року від відповідача надійшло клопотання про допущення процесуального правонаступництва сторони у справі, а саме: заміни Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. При цьому, за змістом вказано постанови, Державна митна служба України є правонаступником Державної фіскальної служби України щодо усіх прав та обов`язків у відповідній сфері діяльності. Таким чином, відповідач вказує на наявність правових підстав для допущення у справі процесуального правонаступництва.

Крім того, 13 травня 2020 року позивач подав до суду тотожне за змістом клопотання про заміну відповідача у справі на правонаступника.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року клопотання Державної фіскальної служби України та ОСОБА_1 про заміну сторони у справі правонаступником задоволено. Замінено в адміністративній справі № 460/1832/20 відповідача - Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Шевченківський р-н, Львівська площа, 8; ), на правонаступника - Державну митну служби України (04119, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Дегтярівська, 11Г; ).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Державна митна служба України подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просила скасувати ухвалу суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції позбавив Держмитслужбу процесуального права відповідача по справі, визначених статтями 44,46,47 КАС України. Вказує, що Державна фіскальна служба України не припинила свого існування та продовжує і надалі здійснювати відповідні повноваження та функції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку..

Представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив про наявність достатніх правових підстав для заміни відповідача у справі - Державної фіскальної служби України, на правонаступника - Державну митну службу України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України", утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 року № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України", затверджено Положення про Державну податкову службу України та Положення про Державну митну службу України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну митну службу України, Державна митна служба України (Держмитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. Держмитслужба реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

16 липня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) внесений запис за № 0086387 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Державної митної служби України, .

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1217-р «Питання Державної митної служби» визначено: «Погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 8 грудня 2019 р. Державною митною службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом розгляду справи даної справи є стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача у зв`язку з невиконанням Державною фіскальною службою України рішення суду по справі № 817/10872/18 щодо поновлення позивача на посаді в період з 03.10.2018 по 13.05.2020, а отже спір не стосується реалізації державної митної політики та державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства, а стосується лише відповідальності юридичної особи (ДФС) за невиконання рішення суду.

Статтею 96 Цивільного кодексу України регламентована відповідальність юридичних осіб. Так, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що Державна фіскальна служба України перебуває в стані припинення.

Приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» визначено, що Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції, зокрема, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати відповідні повноваження та функції.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 № 2, при визначенні процесуального правонаступництва судам слід виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховувати, що якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку суду необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників суду необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. Таким чином, Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові визначив умови процесуального правонаступництва, це припинення юридичної особи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з додатком № 3 Закону України від 14 листопада 2019 року № 294-ІХ «Про державний бюджет України на 2020 рік» передбачені бюджетні призначення для Державної фіскальної служби України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що Державна фіскальна служба України не припинена, як юридична особа, а продовжує здійснювати відповідні функції та повноваження, а тому і відсутні достатні правові підстави для заміни відповідача у справі Державної фіскальної служби України на Державну митну службу України.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справ; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної митної служби України задовольнити, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі № 460/1832/20 скасувати.

В задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України та ОСОБА_1 про заміну сторони у справі правонаступником відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року