Справа № 320/778/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення без руху заяви

16 вересня 2020 року м. Київ № 320/778/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключиними обставинами в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Броварської міської ради Київської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання

вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Броварської міської ради Київської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, пов`язані із прийняттям пункту 3 Рішення міської ради від 08.11.2018 №1141-48-07 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 », яким вирішено: « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11-16-2/6928, №11-16-2/6929 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- скасувати пункт 3 Рішення міської ради від 08.11.2018 №1141-48-07 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 », яким вирішено: « 3. Розглянувши заяви громадянина ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11- 16-2/6928, №11-16-2/6929 відмовити у відведенні земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва у розмірі до 0,10 га, в зв`язку з тим, що заявником не наданий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, як того вимагає Земельний кодекс України»;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області розглянути дві заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018 про відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва на черговій сесії цієї ради відповідно до вимог пункту 2, пункту 6 частини 6 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, Закону України «Про приєднання України до Віденської конвенції про цивільну відповідальність за ядерну шкоду» та також Угоди про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців від 15 квітня 1994 року, яка ратифікована Україною 26 квітня 1996 року», Рішення Конституційного суду України від 17.07.2018, справа № 1-11/2018 (3830/15);

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за порушення статей 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», яка розглянула заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018, за його відсутності, без надання можливості додатково обґрунтувати свої вимоги та за відмову керівника органу влади розглянути заяви позивача особисто;

- зобов`язати керівника органу влади Броварської міської ради Київської області, розглянути заяви позивача від 01.10.2018, особисто та в присутності позивача;

- визнати протиправними дії Броварської міської ради Київської області, за зміну підстав звернення позивача щодо відведення земельної ділянки викладену в заявах від 01.10.2018, та примушенням надавати проект землеустрою до заяви, який не передбачений законодавством про відведенні земельної ділянки, відповідно заяв позивача;

- зобов`язати Броварську міську раду Київської області усунути недоліки при розгляді звернень громадян відповідно до Закону України Про звернення громадян, провести службову перевірку, та встановити, ким де і коли було змінено підстави звернення ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки в заявах від 01.10.2018, та встановити, хто примушує позивача надавати документи, які не передбачені законодавством при відведенні земельної ділянки;

- зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року адміністративний позов був задоволений частково.

Судом було визнано протиправним та скасовано пункт 3 рішення Броварської міської ради Київської області від 08.11.2018 №1141-48-07 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 » та зобов`язано Броварську міську раду Київської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 01.10.2018 №11-16-2/6928, №11-16-2/6929, у порядок, строки та спосіб, що визначені діючим законодавством, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному рішенні. У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2020 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року в частині задоволення позовних вимог було скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року залишено без змін.

Ухвалами Верховного Суду від 09.07.2020, від 10.08.2020 та від 25.08.2020 суд відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі №320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправним та скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити певні дії.

17.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 в адміністративній справі №320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 суд визнав відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. не обґрунтованим та передав справу для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. в адміністративній справі № 320/23/20 відмовлено.

Ухвалою суду від 07.09.2020 заяву судді Панченко Н.Д. про самовідвід - задоволено.

Ухвалою суду від 11.09.2020 заяву судді Леонтовича А.М. про самовідвід задоволено. Матеріали адміністративної справи № 320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії - передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами розподілу даної заяви вона була передана на розгляд судді Пановій Г.В.

Дослідивши зміст даної заяви про перегляд рішення у справі № 320/778/19 за нововиявленими або виключними обставинами, судом встановлено, що заявник зазначив: «…враховуючи встановлені обставини справи № 320/778 /19 Ухвалами Верховного суду від 09.07.2020 року та 10.08 2020 року, та в зв`язку з Рішенням Конституційного суду України від 27 лютого 2020 року, Справа № 1-247/2018(3393/18), якими визнано неконституційними дії щодо обмеження прав та пільг, позивач не погоджується з обставинами встановленими рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року, справа №320/778/19, яким було позбавлено позивача права на розгляд справи за присутності позивача, не було залучено належного відповідача щодо позовних вимог позивача, позивач не був почутий та не взяті при прийнятті рішення докази надані Позивачем, що привели до істотного порушення норм процесуального права та є підставою для звернення до суду за нововиявленими або виключними обставинами.»

Крім того, заявник вказав про те, що «… незважаючи на подання відзиву поза межами встановленого судом строку, суд дослідив його зміст та встановив, що на обґрунтування своїх заперечень відповідач пояснив, що під час прийняття рішення у спірній частині порушень вимог законодавства не було.» Також звертав увагу суду, що «…суд першої інстанції не розглянув заяву позивача про залучення належного відповідача в передбачений термін, незважаючи що п. 5 позовних вимог дійсно стосується міського голову м. Бровари, та позивач намагався залучити належного відповідача, але судом першої інстанції було надано неналежну правову оцінку встановленим обставинам справи. Через неповне вивчення матеріалів справи судом першої інстанції було надано неналежну правову оцінку встановленим обставинам справи, зокрема позивач просив відвести земельну ділянку в пільговому порядку та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, в межах покладених на відповідача повноваження застосовуючи аналогію права.».

Також, ОСОБА_1 вказав, що «…у даній справі суд першої інстанції не застосовує прямі норми Конституції України, міждержавні договори які підписані Україною, та всупереч прав позивача які гарантовані ст. 22. 58 Конституції України, позивача примушують отримувати земельну ділянку тільки на загальних підставах.».

Заявник зазначає, що Конституційний Суд України 27 лютого 2020 року, Справа № 1-247/2018(3393/18) ухвалив Рішення у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), яким визнав таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551XIІ (далі Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України підкреслив, що держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Водночас невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, підриває довіру до держави.

«Обмеження або скасування пільг для ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону № 3551, без рівноцінної їх заміни чи компенсації є порушенням зобов`язань держави щодо соціального захисту осіб, які захищали Вітчизну, та членів їхніх сімей. У разі зміни правового регулювання набуті вказаними особами пільги чи інші гарантії соціального захисту повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації», - зазначається у Рішенні.

Ухвалюючи Рішення, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

Рішенням Конституційного суду України від 17.07.2018 року, справа № 1-11/2018(3830/15) вирішено; Визнати такими, що не відповідають Конституції України (е неконституційними): Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-V111; якими було обмежено виплати згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На думку ОСОБА_1 , рішеннями Конституційного Суду України підтверджені права позивача на звернення до відповідача з заявами про пільгове відведення земельної ділянки як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, особі прирівняний до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ III групи та особі яка відселена із зони зараження від ЧАЕС III категорії, але через ненадання доступу до суду, позивач не може захистити свої права.

Заявник зазначив, що судом першої інстанції не прийнято рішення, щодо викладених вимог з посиланням на норми законодавства та права позивача, враховуючи що дані обставини встановлені судом в справі № 361/1495/16-а між позивачем та відповідачем що не потребує доказування та взагалі не встановлено в судовому рішенні чи має позивач право на відведення земельної ділянки, чи надав всі документи передбачені законодавством ( це заява та копії посвідчень), не встановлено де, ким і коли було опубліковано, що особи з інвалідністю внаслідок війни, особи відселені із зони зараження від ЧАЕС, особи прирівняні до осіб з інвалідністю внаслідок ВВВ позбавлені прав та пільг при відведенні земельної ділянки, що згідно ст. 57 Конституції дає підстави вважати їх не чинними.

Фактично, на думку позивача через неповне вивчення матеріалів справи судом першої інстанції не були враховані права позивача, які гарантують йому права для відведення земельної ділянки відповідно пільг передбачених законодавством та відповідно було встановлено, що позивач має право на відведення земельної ділянки згідно заяви позивача та копій відповідного посвідчення, та відповідно заява позивача має розглядатися з тих підстав та предмету з якими позивач звертався.

Відтак, позивач просить суд скасувати повністю рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 у справі № 320/778/19 та залучити другим відповідачем до справи міського голову м. Бровари Броварської міської ради ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з статтею 362 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Отже, приписами зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за нововиявленими обставинами може бути переглянуто судове рішення, яке набрало законної сили.

Як убачається зі змісту заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, позивач просить суд переглянути за нововиявленими обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 в адміністративній справі №320/778/19.

Частиною першою, другою статті 364 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) ім`я (найменування) інших учасників справи;

4) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Крім того приписами частини третьої вказаної статті обумовлено, що до заяви додаються:

1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи;

2) документ про сплату судового збору;

3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

4) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення;

5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Водночас, як вбачається з вказаної заяви ОСОБА_1 , позивачем у ній не зазначені конкретні нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, а також дата їх відкриття або встановлення, що свідчить про невідповідність заяви приписам Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи ( п. 1 ч. 2 ст.361 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Слід звернути увагу позивача, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст. 361 КАС України).

Згідно ст. 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення.

Відповідно до приписів частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що заява про перегляд за виключними обставинами у справі № 361/7186/16-а не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 Кодексу адміністративного судочинства України, останя підлягає залишенню без руху із наданням 10 - денного строку заявнику на усунення зазначених недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені заявником у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду шляхом надання до суду обґрунтованих пояснень із навденням конкретних нововиявлених або виключних обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення від 24.01.2020, а також дати їх відкриття або встановлення.

Також слід роз`яснити особі, яка подала заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, що у разі неусунення недоліків такої заяви у встановлений строк, відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства Україна заява буде їй повернута.

Керуючись статтями 169, 361, 364, 365 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 по справі № 320/778/19 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити заявнику десятиденний строк з моменту вручення вказаної ухвали для усунення недоліків заяви.

Копію ухвали видати (надіслати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панова Г. В.