Справа № 580/1570/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року справа № 580/1570/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, далі - позивач) з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - відповідач) податкового боргу в сумі 18808 грн. 64 коп.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг з орендної плати за землю на загальну суму 18808 грн. 64 коп., який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибула, просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позов не визнала, надала до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначила, що у неї відсутній податковий борг з орендної плати за землю в сумі 18808 грн. 64 коп., оскільки земельними ділянками не користувалась, договори сервітутного (обмеженого) землекористування від 26.10.2010 не реєструвались і були розірвані у березні 2018 року. Податкові повідомлення-рішення щодо наявності у відповідача податкового боргу з орендної плати за землю в сумі 18808 грн. 64 коп. не отримувала.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не прибули, однак просили суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 26.10.2010 між Монастирищенською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено строком на 10 років договори сервітутного (обмеженого) землекористування, згідно яких відповідачу передано у строкове платне сервітутне землекористування земельні ділянки під приміщення магазину з окремим входом до нього по АДРЕСА_2 та для обслуговування приміщення кафе-бару з окремим входом до нього по АДРЕСА_2 .

Вищевказані договори сервітутного (обмеженого) землекористування зареєстровані 19.11.2010 за №73, №74.

Станом на 08.05.2020 відповідач має непогашений податковий борг з орендної плати за землю на загальну суму 18808 грн. 64 коп., який виник згідно наступних документів: податкового повідомлення-рішення від 29.08.2017 №94149-0000 на суму 4872 грн. 78 коп.; податкового повідомлення-рішення від 29.08.2018 №81007-0000-2305 на суму 4872 грн. 78 коп.; податкового повідомлення-рішення від 29.08.2018 №81008-0000-2305 на суму 2095 грн. 15 коп.; податкового повідомлення-рішення від 14.09.2019 №-2305 на суму 2095 грн. 15 коп.; податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019 №-2305 на суму 4872 грн. 78 коп.

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов`язання як суму коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу передбачено, що сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно з підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України).

Судом встановлено, що контролюючим органом на адресу відповідача направлена податкова вимога форми "Ф" від 18.09.2017 №2306-17 на загальну суму податкового боргу 4872 грн. 78 коп.

Відповідно до пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 18808 грн. 64 коп. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Посилання відповідача на те, що договори сервітутного (обмеженого) землекористування від 26.10.2010 не реєструвались і були розірвані у березні 2018 року - не приймається судом до уваги, оскільки як встановлено судом із матеріалів справи, вищевказані договори сервітутного (обмеженого) землекористування від 26.10.2010 зареєстровані 19.11.2010 за №73, №74. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що угоди від 16.03.2018 про дострокові розірвання договорів сервітутного (обмеженого) землекористування від 26.10.2010 зареєстровані, оскільки згідно п. 4 Угод вони набувають чинності з моменту їх реєстрації.

Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що податкові повідомлення-рішення щодо наявності у відповідача податкового боргу з орендної плати за землю в загальній сумі 18808 грн. 64 коп. вона не отримувала, оскільки податкові повідомлення-рішення від 29.08.2017 №94149-0000, від 14.09.2019 №-2305, від 10.06.2019 №-2305 були надіслані контролюючим органом на адресу відповідача та вручені відповідачу, однак ППР від 29.08.2018 №81007-0000-2305, від 29.08.2018 №81008-0000-2305 повернулись неврученими, тому у відповідності до ст. 42 Податкового кодексу України зазначені ППР вважаються належним чином врученими.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь бюджету податковий борг у сумі 18808 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісім) грн. 64 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш