Справа № 160/6000/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 року Справа № 160/6000/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Поліцейського УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Філяур Ольги Сергіївни, Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасувати термінового заборонного припису.
02.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Філяур Ольги Сергіївни в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА 182621 від 24.05.2020 року, винесений поліцейським Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Філяур Ольгою Сергіївною.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний терміновий заборонний припис винесений поліцейського УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Філяур Ольги Сергіївни без дотримання вимог законодавства, всупереч Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654. Відповідачем не складено оцінку ризиків. Оскаржуваний припис не містить доказів родинних зв`язків позивача та ОСОБА_2 , не містить доказів перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння. Відповідачем не вживались заходи спрямовані на перевірку інформації щодо наявності підстав для винесення оскаржуваного припису.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2020р. у справі № 160/6000/20 позовну заяву залишено без руху
Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами а правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Даною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2020р. залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області.
Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 30.07.2020 надало відзив на позов, в якому зазначено, що сержант поліції Філяур Ольги Сергіївни при складанні термінового заборонного припису діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, рішення приймав з урахуванням усіх фактичних обставин, що були ним встановлені станом на момент фіксації порушення. Пояснення свідків не відбирались, оскільки свідки були відсутні. Результати проведення оцінки ризиків визначають обов`язковий чи не обов`язковий характер складання заборонного припису, а не зумовлюють можливість або неможливість його складання. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству не залежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, крім іншого, як колишнє подружжя, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Просить відмовити у задоволенні позову.
Сержант поліції Філяур Ольга Сергіївна відзив на позовну заяву не надала.
Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області надало відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Сержант поліції Філяур Ольги Сергіївни при складанні термінового заборонного припису діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачені законодавством, рішення приймав з урахуванням усіх фактичних обставин, що були ним встановлені станом на момент фіксації порушення. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству не залежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, крім іншого, як колишнє подружжя, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеної 24.05.2020 року о 23-00 год. дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського РВП лейтенантом поліції Дерезою С.В. за результатом опитування ОСОБА_2 визначено рівень небезпеки - низький. Терміновий заборонний припис виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. Отже, поліцейський має дискреційні повноваження щодо обрання з декількох допустимих рішень при винесенні термінового заборонного припису.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 правом на подання відзиву передбаченим статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України не скористалися, свою позицію стосовно позову не висловила.
В матеріалах справи знаходяться письмові пояснення ОСОБА_4 , яка є колишньою дружиною позивача. Дані пояснення суд, не враховує при винесені рішення по справі, оскільки ОСОБА_4 не є учасником справи; оскаржуваний припис стосується доньки ОСОБА_2 , а не ОСОБА_4 .
Дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.
24.05.2020 року о 02:00 годині поліцейський УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Філяур Ольга Сергіївна винесла терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 182621 у зв`язку з скоєнням ОСОБА_1 домашнього насильства відносно іншого родича ОСОБА_2 .
Згідно зазначеного термінового заборонного припису стосовно кривдника: 23.05.2020 року близько 23 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.
Так, відповідно до вказаного термінового заборонного припису стосовно кривдника заборонено: в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб з 02:00 години 24.05.2020 року до 02:00 години 03.06.2020 року.
У матеріалах справи міститься копія форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.05.2020 року 23-00 год., яка заповнена дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського РВП лейтенантом поліції Дерезою С.В. ; постраждала особа ОСОБА_2 ; кривдник ОСОБА_1 ; поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки - низький.
Вважаючи спірний терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА 182621 від 24.05.2020 року протиправним, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.п.1, 5, 8, 18 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі.
Визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства Закон України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017 року (далі - Закон №2229-VIII)
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються (пункт 5 частини першої статті 1 цього Закону №2229-VIII).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя
Статтею 6 Закону №2229-VIII визначені суб`єкти, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (пункт 2 частини третьої статті 6).
За нормами статті 10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.
Згідно п.9 ст.25 Закону №2229-VIII особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.
В даному випадку, відповідач наділений владними управлінськими функціями щодо розгляду поданих згідно з Законом №2229-VIII заяв, та вжиття, за наслідком їх розгляду, відповідних заходів, а тому даний спір носить публічно-правових характер та має розглядатись адміністративним судом в порядку, визначеному КАС України.
Відповідно до пункту 16 статті 1 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.
Відповідно до п.п.1, 2 розділу ІІ Порядку № 654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Відповідно до статті 25 Закону №2229-VIII та пункту 4 розділу II Порядку №654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Відповідно до п.п.4, 5 розділу І Порядку №369/180 оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.
Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.
Уповноважені органи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству можуть використовувати результати оцінки ризиків під час застосування заходів протидії такому насильству відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".
Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.
Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. Важливо, що відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення.
При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
За вказаних обставин судом встановлено, що результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.
Без складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, та не може з`ясувати обставин конфлікту та виявити чинники і умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.
Крім того, як вже було встановлено судом вище, результат оцінки ризиків передує винесенню термінового заборонного припису стосовно кривдника.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративній суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
У матеріалах справи міститься копія форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка заповнена дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського РВП лейтенантом поліції Дерезою С.В. ; постраждала особа ОСОБА_2 ; кривдник ОСОБА_1 ; поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки - низький.
Однак судом встановлено, що вказана форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яка заповнена дільничним офіцером поліції сектору превенції Дніпровського РВП лейтенантом поліції Дерезою С.В. , датована 24.05.2020 року о 23:00 год., про що безпосередньо вказано у заповненій формі, а оскаржуваний припис винесено 24.05.2020 року о 02:00 год., про що безпосередньо вказано у оскаржуваному приписі.
Тобто, оскаржуваний припис складено поліцейським до моменту заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Факт наявності у поліцейського дискреційного повноваження стосовно винесення термінового заборонного припису не означає позбавлення можливості суду перевірити обґрунтованість рішення та дотримання процедури його винесення.
Судом під час розгляду справи встановлено, що процедура винесення термінового заборонного припису була порушена, а саме: терміновий заборонний припис винесено відносно кривдника до заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Таким чином, оскаржуваний припис винесено неправомірно, оскільки поліцейський під час його винесення не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судом відхиляються доводи позивача стосовно того, що оскаржуваний припис не містить доказів родинних зв`язків позивача та ОСОБА_2 , не містить доказів перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння з наступних причин.
Факт перебування або не перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння не впливає жодним чином згідно норм Закону №2229-VIII на можливість винесенні поліцейським термінового заборонного припису. Оцінка ризиків, проведена поліцейським, впливає на можливість винесення термінового заборонного припису.
Суд зазначає, що норми Закону №2229-VIII поширюються також і на дітей подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 11.03.2016 року розірвано шлюб позивача з ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 , яке міститься у матеріалах справи.
За вказаних обставин діти колишнього подружжя, в т.ч. і діти, які не є спільними, підпадають під дію Закону №2229-VIII.
Судом відхиляється посилання позивача на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2020 року по справі 201/5171/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП з наступних підстав.
Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2020 року по справі 201/5171/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства.
Предметом спору у даній справі не є встановлення вини позивача у вчиненні домашнього насильства відносно ОСОБА_2 ; предметом спору у даній справі є лише перевірка рішень, дій чи бездіяльності поліцейського під час складання термінового заборонного припису. Суд під час розгляду даної адміністративної справи надав оцінку лише діям (рішенням) поліцейського, який склав терміновий заборонний припис, та не надавав оцінку діям позивача; оцінка діям позивача надана у постанові Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2020 року по справі 201/5171/20.
Суд також акцентує увагу на тому, що постанова Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2020 року по справі 201/5171/20, яка надана позивачем, містить відмітку про не набрання нею законної сили.
Окремо, суд вказує на те, що сам факт спливу строку дії термінового заборонного припису не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки останній підлягає оскарженню до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України, тобто у порядку КАС України, крім того терміновий заборонний припис створює правові наслідки для особи - кривдника, взяття на профілактичний облік кривдника, проведення профілактичної роботи (ст. 27 Закону №2229-VIII), виконання програм для кривдників (ст. 28 Закону №2229-VIII).
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією від 29.05.2020.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки поліцейський Філяур Ольга Сергіївна відряджена саме до нього на момент винесення оскаржуваного рішення.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА 182621 від 24.05.2020 року, винесений поліцейським Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Філяур Ольгою Сергіївною.
Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Дніпропетвроській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 15.09.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.