Справа № 640/17197/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 вересня 2020 року м. Київ № 640/17197/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
доКабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України
треті особи, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору, (за позовом)Київська міська рада, Київська обласна рада
провизнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код 00031101), Міністерства оборони України (адреса: 03168, м. Київ, Повітрофлотський пр-т., 6, ідентифікаційний код 00034022), Міністерства охорони здоров`я України (адреса: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 7, ідентифікаційний код 00012925), Міністерства соціальної політики України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 9/10, ідентифікаційний код 37567866), Міністерства фінансів України (адреса: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ідентифікаційний код 00013480), Державної казначейської служби України (адреса: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, ідентифікаційний код 37567646), Пенсійного фонду України (адреса: 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, ідентифікаційний код 00035323) в якому просить суд:

визнати незаконним та протиправним використання Міністерством оборони України, Київським Червонопрапорним військовим округом громадянина України ОСОБА_1 , колишнього військовослужбовця НОМЕР_2 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_3 , при виконанні ним спеціального Урядового завдання по локалізації та ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС з цілодобовим перебуванням його в особливо небезпечній зоні підвищеного радіаційного опромінення за відсутністю належних засобів індивідуального захисту та відповідних приладів радіаційного контролю з об`явленням «військового стану» та загрозою при цьому його життю та здоров`ю;

визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України, як суб`єкта владних повноважень, при виконанні ними своїх прямих функціональних обов`язків, відносно громадянина України ОСОБА_1 , колишнього військовослужбовця НОМЕР_2 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_3 , при захисті його конституційних прав та законних інтересів щодо забезпечення пільг і компенсацій, як особі, яка має статус постраждалої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та статус інваліда війни;

зобов`язати Кабінет Міністрів України доручити Міністерству фінансів України разом з відповідними міністерствами забезпечити фінансування, а саме:

а) МОЗ України разом з АМН України здійснити перерахунок дози опромінення громадянину України ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_2 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_3 , та встановити відповідний і вірний медичний діагноз;

б) Міністерство оборони України видати відповідну довідку з фіксуванням фактично виконаних робіт при ліквідації аварії на ЧАЕС, часу та місця їх виконання, часу перебування в зоні небезпеки під впливом радіоактивного опромінення з оголошенням воєнного стану та про отримання колективного переопромінення громадянину України, ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_2 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_3 , та виконати протокольне рішення Міжвідомчої Урядової комісії від 05.11.2004 року, а саме видати на руки акти за формою Н-1;

зобов`язати Кабінет Міністрів України разом з Міністерством фінансів України, Державним казначейством України та Пенсійним фондом України:

а) провести індексацію пенсійного забезпечення та соціальних виплат відповідно до Законів «Про Державний бюджет України» з 2003 року по 2019 рік, нарахувати та виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму заборгованості недоотриманої пенсії та соціальних виплат у розмірі 178 615,89 грн.;

б) провести нарахування та виплату недоотриманої пенсії за період з 2015 року по час винесення судового рішення громадянину України ОСОБА_1 у розмірі 885 240,00 грн. (Вісімсот вісімдесят п`ять тисяч двісті сорок гривень);

в) виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму у розмірі 500 000,00 грн. у вигляді моральної шкоди;

г) виплатити громадянину України ОСОБА_1 суму судових витрат (юридичні послуги, експертизи, документація та ін.) у розмірі 25 000,00 грн.:

разом стягнути суму у розмірі 1 588 855,89 грн.;

зобов`язати Пенсійний фонд України разом з Міністерством соціальної політики перерахувати та призначити громадянину України ОСОБА_1 , колишньому військовослужбовцю НОМЕР_2 Окремого Батальйону Спеціального Захисту військової частини польова пошта НОМЕР_3 , пенсійне забезпечення, як за особливі заслуги перед Україною та виконання ним важливого і відповідального Урядового завдання при ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, з врахуванням фактичних даних праці та періоду перебування ним в зоні небезпеки, встановлення єдиної тарифної ставки, як для особи яка працювала з ядерними відходами та отруюючими речовинами та з зарахуванням всіх належних Урядових постанов та розпоряджень, які регламентували форму і порядок оплати праці громадян, які приймали участь в заходах з локалізації та ліквідації аварії на ЧАЕС.

В якості підстав позову позивач зазначив, що є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та є інвалідом війни ІІ групи. Позивач зазначив, що бездіяльність Кабінету Міністрів України є протиправною, оскільки останнім не виконано повноважень щодо розпорядчої функції забезпечення виконання законів щодо проведення політики соціального захисту учасників ліквідації наслідків аварії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, вказано усунути недоліки шляхом подання до суду редакції позовної заяви з зазначенням належного нормативного обґрунтування порушень прав позивача відповідачами як суб`єктами владних повноважень з чіткими поясненням в чому полягало невиконання кожним з відповідачів відповідних функцій, що призвело до порушення конкретних прав позивача та становить публічно-правовий спір; детального розрахунку суми, що підлягає стягненню, з нормативним обґрунтуванням та посиланням на належні докази.

На виконання вимог ухвали позивачем подано редакцію позовної заяви, що на відміну попередньої редакції містить загальні пояснення щодо бездіяльності Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України та Міністерства оборони України в цілому, однак, без зазначення конкретних обставин порушення прав ОСОБА_1 , а також без належного нормативного обґрунтування та посилання на відповідні докази протиправності такої бездіяльності, що не дозволяє виокремити конкретний предмет публічно-правового спору в площині заявлених позивачем у позовній заяві вимог до відповідачів.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно із ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини першої статті 4 КАС України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Аналізуючи обставини, викладені позивачем у позовній заяві, та заявлені позовні вимоги, суд відмічає, що останні не пов`язані між собою спільною підставою виникнення та не характеризуються як основні та похідні, водночас, мають самостійні обсяги доказування, підтверджуються різними доказами, стосуються різних аспектів соціального захисту позивача як особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відмінні часові проміжки з відповідним нормативним регулюванням.

При цьому, для з`ясування правомірності та обґрунтованості кожної позовної вимоги до окремого відповідача, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження документів, що підтверджує самостійність предмету спору у кожному конкретному випадку.

Суд наголошує, що повернення позовної заяви за наведених мотивів не позбавляє права позивача на звернення до суду з окремими позовами до відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі Мельник проти України (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, 26, а також у рішенні від 18 лютого 2011 року по справі Мушта проти України, заява № 8863/06, пункти 37, 38, 47, розкриваючи зміст принципу юридичної визначеності в контексті передбаченого у п. 1 ст. 6 ЄКПЛ права на доступ до суду зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, та за наявності порушень правил об`єднання позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Державної казначейської служби України, Пенсійного фонду України, треті особи - Київська міська рада, Київська обласна рада, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, стягнення коштів.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя К.С. Пащенко