Справа № 160/1918/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 вересня 2020 року Справа №160/1918/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву Національного банку України про заміну стягувача в порядку правонаступництва в адміністративній справі №160/1918/19 за позовною заявою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатех» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 р., засобами поштового зв`язку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Національного банку України про заміну стягувача в порядку правонаступництва в адміністративній справі №160/1918/19 за позовною заявою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатех» про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована необхідністю заміни стягувача в даній справі у зв`язку з скороченням кількості регуляторних та контрольних органів на ринках небанківських фінансових послуг шляхом розподілу функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, між іншими органами, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг у тому числі і Національному банку України.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду заява про заміну стягувача в порядку правонаступництва по справі №160/1918/19 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 08.09.2020 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 р. заяву призначене до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, у сукупності фактичних обставин, суд вважає за можливе розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження в порядку письмового провадження без участі сторін та заявника.

Так, за наслідками дослідження матеріалів справи, змісту заяви та додатків до неї, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 р. позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатех» про стягнення заборгованості задоволено, зокрема суд вирішив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатех» (вул.Собінова, 1, м.Дніпро, 49083, ) до Державного бюджету України на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцем знаходження платника на балансовий рахунок 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації за доходами 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106) штраф у сумі 3400,00 грн.

У відповідності до положень ч.1 ст. 255 КАС України, рішення набрало законної сили 10.06.2019 р.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що виконавчий лист по даній справі не видавався.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи, суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що 12 вересня 2019 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 79-ІХ).

Зі змісту даного закону вбачається, що метою його ухвалення є скорочення кількості регуляторних та контролюючих органів на ринках небанківських фінансових послуг шляхом розподілу функцій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, між іншими органами, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Ухваленим Законом № 79-ІХ здійснено законодавче закріплення перерозподілу та консолідації функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг та внесено зміни до таких законодавчих актів:

1)Господарського кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про цінні папери та фондовий ринок», «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про страхування», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про державну підтримку сільського господарства України», «Про організацію формування та обігу кредитних історій», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про кредитні спілки», «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про іпотечні облігації», «Про аудиторську діяльність», «Про Національний банк України», «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», «Про особливості страхування сільськогосподарської продукції з державною підтримкою», «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Тобто зміни до зазначених вище законодавчих актів передбачають передачу повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у частині регулювання та нагляду у системі накопичувального пенсійного забезпечення, регулювання та нагляду за функціонуванням фінансово-кредитних механізмів і управлінні майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Решту повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, передається до Національного банку України.

Зокрема, Національний банк на підставі Закону № 79-ІХ стає регулятором страхових, лізингових, фінансових компаній, кредитних спілок, ломбардів та бюро кредитних історій, а НКЦПФР регулюватиме недержавні пенсійні фонди та фонди фінансування будівництва.

Закон № 79-ІХ передбачає перехідний період, упродовж якого відбуватиметься передача функцій від Національної комісії з регулювання ринків фінансових послуг до НБУ та НКЦПФР. Триватиме він до 01 липня 2020 року.

З огляду на викладене, Національний банк з 1 липня 2020 року є процесуальним правонаступником позивача у цій справі.

Суд зазначає, що частинами 1, 2 ст. 14 КАС України, визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суд з прав людини проголосив, що право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вказані положення, рішення суду в частині отримання стягнених коштів має виконуватись в інтересах Національного банку України який є правонаступником прав та обов`язків Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. А отже останній має виступати стягувачем у даній справі.

З огляду на що заяву Національного банку України суд знаходить обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таке рішення, на переконання суду, свідчитиме про дотримання судом основних принципів здійснення правосуддя та сприятиме виконанню рішення суду, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 295, 297, 379 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву Національного банку України про заміну стягувача в порядку правонаступництва в адміністративній справі №160/1918/19 за позовною заявою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфатех» про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Замінити стягувача в адміністративній справі №160/1918/19, а саме з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на Національний банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ).

Копію цієї ухвали сторонам по справі та Національному банку України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова