Справа № 161/3446/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 161/3446/20 пров. № А/857/6038/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року, прийняте суддею Рудською С.М. у місті Луцьку, повний текст складений 07.04.2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил № 3016/20500/19, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що з урахуванням ч. 1 ст. 192 МК України перевізник зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення товарів та недопущення будь-якого використання, та терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно митної декларації ЕК10АА № UA205040/2019/053889 та ПП ЕК № UA205040/2019/053889 зобов`язання доставки товару до митниці взяв на себе саме ОСОБА_1 .

Проте, позивачем не виконано зазначеного обов`язку, не надано доказів наявності обставин непереборної сили у розумінні зазначених вимог митного законодавства. Позивачем не подавалось до митних органів заяв (крім заяви від 17.12.2019 при вивезенні товару 20.12.2019) про обставини неможливості вивезення у призначений строк, а також інших документів на обґрунтування не вивезення товару за межі митної території України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що несвоєчасна доставка товарів мала місце через час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, яким займався логіст ФОП « ОСОБА_2 ». Апелянт наголошує, шо він був найманим працівником ФОП « ОСОБА_2 », який і є перевізником даного товару, тому саме на нього покладено обов`язок терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортних засобів.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 05.02.2020 в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби - Туман Н.В.. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 3016/20500/19 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 КУпАП (а.с. 4).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 14.11.2019 завантажено на транспортний засіб «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та проведено митне оформлення згідно МД №:UA205040/2019/053889, на Волинській митниці ДФС (м/п «Ковель») вантаж-товар: «Паливні брикети RUF, пресовані з деревної тирси», вагою брутто - 23600 кг, вагою нетто - 23040 кг, що відправлений з ТзОВ «Базис Індастрі», в адресу фірми - отримувача «Oberviechtach».

Даний товар повинен був доставити ОСОБА_1 (водій-експедитор ФОП « ОСОБА_2 ») до Волинської митниці Держмитслужби (м/п «Ягодин»), відповідно до ст. 95 МК України в термін до 5 діб з дати оформлення (14.11.2019 ), тобто в строк до 19.11.2019.

Судом встановлено, що фактично даний вантаж був доставлений на м/п «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби 18.12.2019, тобто перевищено строк доставки більше ніж двадцять діб.

Позивач не заперечує факт перевищення строку доставки вантажу на м/п «Ягодин» Волинської митниці Держмитслужби 18.12.2019, проте наголошує на тому, що він на той час був найманим працівником ФОП « ОСОБА_2 », який є перевізником товарів, а тому саме на нього покладено обов`язок терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортних засобів. Оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про те, що саме ним подавалася до відповідача заява про продовження декларації, а причини несвоєчасності доставки товару були наведені та підтверджені у такій заяві.

Крім того, вказує, що жодного умислу на скоєння протиправного діяння він не мав та навпаки, вжив усіх заходів для ненастання шкідливих наслідків, що виразилися у доставці товарів з підтверджуючими документами причин несвоєчасності їх доставки.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частиною 4 ст. 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пункт 3 ч.1 ст. 93 МК України передбачає, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є: безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частиною 1 ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України. Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено судом, за фактом перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів до митниці посадовою особою Волинської митниці Держмитслужби відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил від 18.12.2019 № 3016/20500/19 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України. Розгляд справи було призначено на 15.01.2018 на 10.00 год., за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця Держмитслужби. Примірник вказаного протоколу ОСОБА_1 отримав 18.12.2019, що підтверджується підписом останнього.

Частиною першою статті 192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, перевізник звільняється від відповідальності за статтею 481 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку тимчасового ввезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

В той же час, у випадках, коли МК України або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили, застосовуються положення розділу 8 («Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили») «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.10.2012 за №1669/21981 (далі - Порядок №657), відповідно до пункту 2 якого факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (пункт 3 розділу 8 Порядку №657).

Згідно з пунктом 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом пункту 6 розділу 8 Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною третьою статті 481 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції жодних документів щодо обставин непереборної сили ні громадянином ОСОБА_1 , ні ФОП « ОСОБА_2 » де працює позивач не надавались.

Також, документів про обставини не доставлення товарів внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами до Волинської митниці Держмитслужби подано не було.

Таким чином, позивачем не виконано зазначеного обов`язку, не надано доказів наявності обставин непереборної сили у розумінні зазначених вимог митного законодавства.

ОСОБА_1 не подавалось до митних органів заяв (крім заяви від 17.12.2019 про продовження термінів транзитного перевезення при вивезенні товару 20.12.2019) про обставини неможливості вивезення у призначений строк, а також інших документів на обґрунтування не вивезення товару за межі митної території України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного транзитного перевезення товарів, що підтверджується, зокрема, митними деклараціями ЕК10АА №UA205040/2019/053889 та ПП ЕК №UA205040/2019/053889.

Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що МК України не передбачено продовження строків транзитного перевезення (доставки) товарів.

Щодо порядку провадження справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , колегія суддів враховує належне повідомлення останнього про те, що розгляд справи було призначено на 15.01.2018 на 10.00 год та про призначення наступної дати - 05.02.2020 розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 869 та відповідно отриманого даного повідомлення відповідно з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта».

Проте, як встановлено судом позивач на розгляд справи не прибув.

У відповідності до ч. 4 ст. 526 МКУ справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

На переконання колегії суддів, Волинською митницею Держмитслужби було вжито всіх можливих заходів для забезпечення всіх процесуальних прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 498 МК України.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2020 року у справі №161/3446/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.09.2020 року.