Справа № 160/6181/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року Справа № 160/6181/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання бездіяльності та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
05 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Держави в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якій позивач просила:
1) визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, яка виразилась у не вчиненні дій по збору документів, передбачених законодавством, для прийняття рішення про подання на розгляд комісії Особової справи №013027 із заявою про призначення і надання житлової субсидії у грошовій формі ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року, в якій зазначена вимога про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , за якою заявниця не зареєстрована, та заявлена вимога про передачу вказаної заяви на розгляд комісії;
2) визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради від 27 листопада 2019 року, що оформлене повідомленням про субсидію особова справа №013027, яке є результатом розгляду заяви про призначення і надання житлової субсидії у грошовій формі ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року, про відмову в призначенні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з підстави відсутності у заявниці реєстрації за місцем її фактичного проживання: АДРЕСА_1 , та скасувати вказане рішення;
3) зобов`язати Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради:
- вчинити дії по збору і перевірці інформації, яка є обов`язковою для призначення і надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 в опалювальний період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року за адресою її фактичного проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 ;
- обчислити розмір обов`язкового платежу за житлово-комунальні послуги за кожний місяць вищевказаного періоду з врахуванням нижчезазначених послуг: житлової послуги - послуги з управління житловим будинком, витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено ОСББ «Соборна, 54», в розмірі соціального нормативу житла, підвищеного на 30 відсотків, - 63,531 квадратних метрів по ціні - 3 гривні 02 копійки за один квадратний метр за кожний місяць вказаного періоду; послуги з постачання та розподілу природного газу в розмірі соціального нормативу - 5,4 кубічних метрів газу за кожний місяць вказаного періоду; послуги з централізованого водопостачання в розмірі соціального нормативу - 3,6 кубічних метрів води за кожний місяць вказаного періоду; послуги з централізованого водовідведення в розмірі соціального нормативу - 3,6 кубічних метрів стоків за кожний місяць вказаного періоду; послуги з постачання та розподілу електричної енергії в розмірі соціального нормативу - 100 кВт*год електричної енергії на один місяць за періоди з 01 жовтня 2019 року по 15 жовтня 2019 року та з 16 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року; послуги з постачання та розподілу електричної енергії в розмірі соціального нормативу - 30 кВт*год. електричної енергії на індивідуальне опалення одного квадратного метра соціального нормативу житла, підвищеного на 30 відсотків, - 63,531 квадратних метрів за кожний місяць опалювального періоду з 16 жовтня 2019 року по 15 квітня 2020 року;
- прийняти рішення про подання на розгляд комісії Особової справи №013027 із Заявою про призначення і надання житлової субсидії у грошовій формі ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року для вирішення питання про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою її фактичного проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , як особі, що має складні обставини життя;
4) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради моральну шкоду в сумі шістнадцять тисяч сто п`ятдесят гривень нуль копійок (16 150 грн. 00 коп.), що не підлягає оподаткуванню, яка заподіяна протиправними рішенням, діями та бездіяльністю Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради;
5) стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради судові витрати по справі: витрати, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту для явки в судове засідання, компенсацію за відрив від звичайних занять; витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, на відправлення кореспонденції суду і учасникам справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачем у позовні заяві зазначено наступне. 10 жовтня 2019 року вона звернулась до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради із заявою про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі, надавши повний перелік необхідних документів. 08 грудня 2019 року позивач отримала рішення відповідача, яке оформлене повідомленням про субсидію від 27.11.2019 р., відповідно до якого було відмовлено у призначені житлової субсидії з 01.10.2019 року у звязку з п. 22 Положенням про призначення житлових субсидій №848: житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні. У період з дати подання заяви 10.10.2019 р. по дату прийняття рішення 27.11.2019 р. жодних зауважень щодо недоліків, помилок, неповноти наданих документів від відповідача не надходило. Позивачем також зазначено у позові про складні життєві обставини, які змусили її переїхати на постійне проживання до міста Павлограда та проживати не у власній квартирі за місцем безпосередньої реєстрації, що зазначена у паспорті громадянина України, а в квартирі своєї померлої матері у місті Павлограді, та акцентовано, що вона має право на соціальний захист у виді житлової субсидії у грошовій формі, оскільки чинним законодавством України не передбачено привілеїв чи обмежень щодо прав за ознаками місця проживання, адже житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирними будинками. При цьому, юридично значущим фактом є саме фактичне проживання особи за тією адресою, за якою призначається житлова субсидія, і споживання житлово-комунальних послуг за цією адресою, про обов`язкову реєстрацію за місцем проживання для призначення житлової субсидії мова в жодній нормі не йде. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні субсидії. Окрім того, при розгляді заяви на призначення субсидії, перш за все, повинен був вчинити дії згідно п.116 Положення №848 для визначення, чи є підстави для не призначення житлової субсидії із-за того, що за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення. При цьому, відповідачем не обґрунтовано, чому не складено акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, чому справа взагалі не передана на розгляд комісії, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та у зв`язку з викладеним стягнути з відповідача моральну шкоду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
23 червня 2020 року через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивачем зазначено відповідача - Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради разом з ідентичними позовними вимогами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
27.07.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що відзив необґрунтований, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірності своїх дій та рішення щодо не призначення субсидії. Окрім того, зауважила, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, адже в повідомленні про субсидію відсутнє посилання на пп.5 п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій №848, йдеться лише про п.22 Положення. Необґрунтованими вважає позивач і доводи відповідача щодо наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки недостатньо мати інформацію про заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг, сума боргу повинна бути належним чином деталізована. Відповідач не деталізував та не проаналізував заборгованість належним чином, зокрема щодо спливу позовної давності суми боргу 2302,55грн. за водопостачання та водовідведення, і безпідставно посилається на п.п.5 п. 14 Положення №848. Безпідставними позивач вважає і доводи відповідача про те, що позивач не просила призначити житлову субсидію як особі, яка не зареєстрована. Окрім того, відповідач повинен був повідомити позивача про виявлену помилку в довідці щодо місця реєстрації позивача. Позивач також акцентувала увагу на те, що відповідач помилково вважає, що вчинив дії по збору документів для прийняття рішення, проте спір стосується збору інформації, достатньої для прийняття рішення про передачу особової справи на розгляд комісії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про витребування доказів по справі відмовлено.
27.07.2020 року відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначив, що основна підстава відмови позивачу у призначенні субсидії це відсутність реєстрації за адресою домоволодіння. Саме ця причина (відсутність реєстрації) не дає можливості взагалі призначити та вірно обрахувати розмір житлової субсидії. Щодо заборгованості по комунальним платежам, то це вторинна причина, яка в даному випадку не має вагомого значення. Щодо деталізації суми боргу, відповідач зазначив, що такі доводи позивача є хибними. При наданні заяви про призначення житлової субсидії позивачем надані клопотання до керівників-надавачів житлово-комунальних послуг про списання заборгованості. Те, що позивач обрала опалення квартири електричною енергією, не означає оформлення цієї послуги в установленому порядку, оскільки відповідно до довідки про забезпеченість житловою площею, розмір платежів за житло та комунальні послуги № 2097 від 10.10.2019 р. взагалі не зазначений такий вид житлово-послуг як електроопалення чи газове опалення. А вимагати інші документи, відповідно до п.48 Порядку, Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради не має підстав. Окрім того, відповідач зазначив, що жодними діями не порушувало право позивача на вільний розвиток особистості та заперечує проти відшкодування моральної шкоди та інших витрат в повному обсязі, оскільки не вбачає в своїх діях бездіяльності.
28.07.2020 року позивачем подані додаткові пояснення по справі щодо заперечення Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, де зазначила, що категорично не погоджується з позицією відповідача, зауважуючи на тому, що відповідач займається перекручуванням її доводів. Посилання відповідача на п. 22 Положення №848 в якості основної причини у відмові призначити субсидію позивач вважає безпідставним з урахуванням того, що пунктами 3, 4 Положення №848 встановлено право на отримання житлової субсидії за місцем проживання, вимоги про обов`язкову реєстрацію як обов`язкової умови виникнення права на призначення житлової субсидії відсутні. Прямої заборони щодо неможливості призначення житлової субсидії особі, яка не зареєстрована за місцем проживання не існує. Щодо довідки про забезпечення житловою площею, розмір платежів за житло та комунальні послуги №2094 від 10.10.2019 р., позивач акцентувала, що в цій довідці була допущена помилка. В разі виявлення помилки в документах заявнику необхідно вказати на них та надати строк 30 календарних днів для усунення недоліків (пункти 47,58, 59, 855, 86 Положення №848, а не посилатись на п. 48 Положення №48. Розрахунку витрат обґрунтований, тому доводи відповідача про дивність розрахунків безпідставні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 р. у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
Частиною 1статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5ст. 262 КАС України).
Згідно зі статтею 258 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5ст. 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з паспортними даними зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Згідно із довідкою ОСМД «Соборна 54» від 08.04.2019 року за вих.№1 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
До заяви про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі через АТ «Ощадбанк» позивачем було надано:
декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії;
довідку про забезпеченість житловою площею, розмір платежів за житло та комунальні послуги №2097 від 10.10.2019 р.;
довідку №1 від 08.04.2019 р. з місця проживання ОСМД «Соборна, 54»;
довідку до акта огляду МСЕК серії 12ААБ №219286,
копію пенсійного посвідчення;
копію договору про реструктуризацію заборгованості за житло від 03.10.2019 р.;
копію ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 р. у справі №201/3983/16-ц;
копію клопотання директору КП «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради про списання дебіторської заборгованості від 20.09.2019 р.,
копію листа КП «Павлоградводоканал» від 30.09.2019 р. № 2712;
копію клопотання директору КП «Павлоградтеплоенерго» про списання дебіторської заборгованості від 26.09.2019 р.;
копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Повідомленням від 27.11.2019 р. за вих.№ 692/06 (особова справа №013027) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повідомлено про не призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 р.
Підставою для не призначення субсидії визначено п. 22 Положення про призначення субсидії, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 № 848 - житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарств, які зареєстровані в житловому приміщенні.
Не погодившись, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Положеннями Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III визначено, що з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII).
Пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону № 2189-VIII встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.
Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій, визначається Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення № 848 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807, чинній на час спірних правовідносин).
Пунктом 1 Положення № 848 встановлено, що це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій:
щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме:
- житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком;
- комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами;
щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), а саме:
- витрат на утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт; обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, відповідно до яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів;
- витрат на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;
- поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;
- щомісячної житлової субсидії на оплату витрат на комунальні послуги у будинку, в якому створено об`єднання;
- житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.
Пунктом 2 Положення № 848 визначено, що головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.
Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є:
- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення);
- структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм.Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
Відповідно до п. 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія.
Отримання житлових субсидій не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла
Згідно з пунктом 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
Пунктом 9 Положення № 848 передбачено, що призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.
Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій.
Відповідно до п. 43 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):
- заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);
- декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);
- довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;
- копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності);
- договір наймання (оренди) житла (у разі наявності).
Згідно з п. 44 Положення № 848 заява та декларація можуть бути надіслані структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) поштою або в електронній формі через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків.
Відповідно до п. 46 Положення № 848 заява і декларація вважаються такими, що не подані, у разі, коли:
не внесені у повному обсязі відомості про членів домогосподарства (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
не внесені у повному обсязі відомості про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний зв`язок з особою із складу домогосподарства, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
не зазначені відомості про адресу домогосподарства та номери особових рахунків, а також номер мобільного телефону заявника;
відсутня згода на обробку персональних даних про членів домогосподарства та членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії, даних про доходи та майно.
У разі виявлення помилки у заяві та/або декларації структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність протягом 30 календарних днів виправлення помилки. Якщо протягом визначеного строку громадянин не виправив помилки у заяві та/або декларації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально. (п. 47 Положення № 848)
Згідно з п. 48 Положення № 848 під час прийому документів для призначення житлової субсидії забороняється вимагати від громадян документи, подання яких не передбачено цим Положенням.
Відповідно до п. 50 Положення № 848 для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про:
- доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійним фондом України у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики;
- доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також групу платників єдиного податку, до якої належить фізична особа-підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування, - ДПС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном;
- перетин державного кордону особами, у яких обов`язково зазначаються дати перетину державного кордону, - Держприкордонслужбою;
- наявність в осіб транспортних засобів - уповноваженими органами МВС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС;
- реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство або право іноземця або особи без громадянства на законних підставах перебувати на території України, - ДМС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС;
- наявність у осіб заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів з Єдиного реєстру боржників - Мін`юстом у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом;
- склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами;
- забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, у яких зазначається:
- розмір цін і тарифів на житлово-комунальні послуги і платежів за такі послуги;
- розмір внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком;
- сума простроченої понад один місяць (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, а також сума простроченої понад один місяць (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати внеску за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами.
До суми такої заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу не включається заборгованість, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами у відповідність із стандартними умовами.
Згідно з п. 51 Положення № 848 відомості, зазначені в пункті 50 цього Положення, можуть надаватися структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у вигляді довідок, даних на електронних носіях інформації тощо.
Відомості, зазначені в абзацах восьмому - дванадцятому пункту 50 цього Положення, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть отримувати також від організацій, що здійснюють нарахування плати за житлово-комунальні послуги, внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком за договорами з управителями або об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, інформаційно-обчислювальних центрів, розрахункових центрів, центрів нарахування плати за житлово-комунальні послуги, центрів муніципальних систем управління тощо (п.52 Положення № 848).
Пунктом 56 Положення № 848 передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.
Згідно з п.60 Положення № 848 структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про:
- призначення житлової субсидії;
- непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення);
- відмову в призначенні житлової субсидії;
- подання документів на розгляд комісії.
Приписами п.62 Положення № 848 визначено, що у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує заявника про прийняте рішення в паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до п.64 Положення заявник має право оскаржити до комісії або до суду рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення щодо розміру призначеної субсидії або про відмову в призначенні житлової субсидії, а також рішення щодо подання документів на розгляд комісії.
Відповідно до п.66 Положення № 848 рішення про призначення, непризначення або відмову в призначенні житлової субсидії приймається комісією протягом 30 календарних днів з дня прийняття структурним підрозділом з питань соціального захисту населення рішення про подання документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії.
Перелік обставин, за яких не призначається субсидія, визначений у п. 14 Положення № 848.
Системний аналіз наведених правових положень свідчить про те, що право на отримання субсидії мають громадяни України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Для призначення субсидії особа повинна звернутися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення та надати документи, визначені п.43 Положення №848. За результатами розгляду заяви та поданих документів структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймається одне з рішень, визначених п. 60 Положення №848.
В залежності від прийнятого структурним підрозділом рішення, чітко визначено порядок повідомлення особи, яка звернулася із заявою про призначення субсидії. Зокрема, у разі прийняття рішення про призначення (непризначення) житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття в паперовому або електронному (за наявності адреси електронної пошти) вигляді або смс-повідомленням.
В той же час, у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття лише у паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.
27 листопада 2019 року Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради прийнято рішення, яке оформлено повідомленням №692 від 27.11.2019 р., про не призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 р. з підстав п.22 Положення №848 - житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарств, які зареєстровані в житловому приміщенні.
Тож, за результатами розгляду заяви позивача та поданих нею документів відповідачем прийнято рішення про не призначення житлової субсидії.
Водночас, у відзиві на позовну заяву та у запереченні на відповідь на відзив відповідачем в обґрунтування правомірності своїх дій та рішення зазначено, що позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії з підстав відсутності реєстрації за місцем проживання (п. 22 Положення №848) та наявності заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (п.п.5 п. 14 Положення №848).
Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача.
В силу вимог пункту 60 Положення № 848 структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається одне з таких рішень:
про призначення житлової субсидії;
про непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення);
про відмову в призначенні житлової субсидії;
подання документів на розгляд комісії.
Отже, рішення структурного підрозділу з питань соціального захисту населення про не призначення субсидії та рішення про відмову в призначенні субсидії це різні по суті рішення, які приймаються структурними підрозділом соціального захисту за наслідками розгляду заяви про призначення субсидії та поданих документів.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем рішення про відмову позивачу в призначенні житлової субсидії із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення, не надано відповідачем і доказів повідомлення позивача про прийняте рішення про відмову у призначенні субсидії протягом трьох календарних днів з дня його прийняття лише у паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис.
Не надано відповідачем і доказів належного повідомлення позивача про прийняте рішення про непризначення субсидії, тобто протягом трьох календарних днів з дня його прийняття в паперовому або електронному (за наявності адреси електронної пошти) вигляді або смс-повідомленням.
Окрім того, підстава для прийняття повідомлення про непризначення житлової субсидії №692 від 27.11.2019 р. не узгоджується з приписами п.60 Положення №848 з урахуванням тієї обставини, що таке рішення структурного підрозділу про непризначення житлової субсидії приймається у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення.
Тож, посилання відповідача у повідомленні №692 від 27.11.2019 р. про субсидію на п.22 Положення №848 в якості підстави для не призначення субсидії є цілком неправомірним, таким, що не узгоджується з положенням чинного законодавства України.
Не прийнятними суд вважає і доводи відповідача про те, що відсутність реєстрації у домоволодінні за місцем проживання є підставою для не призначення житлової субсидії.
Приписами пункту 14 Положення №848 визначено вичерпний перелік обставин, за яких житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо:
1) опалювана площа житлового приміщення перевищує 120 кв. метрів для квартир у багатоквартирному будинку, 200 кв. метрів для індивідуальних будинків (крім житлових приміщень дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей, багатодітних сімей, сімей, у яких на початок місяця, з якого призначається субсидія, проживають троє і більше дітей, з урахуванням тих, над якими встановлено опіку чи піклування);
2) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у власності транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).
При цьому не враховуються транспортні засоби, одержані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля.
Наявність (відсутність) у власності зазначених осіб транспортних засобів зазначається у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. Якщо право власності на транспортний засіб набуто під час отримання житлової субсидії, громадянин, якому призначено житлову субсидію, протягом 30 календарних днів зобов`язаний повідомити про це структурному підрозділу з питань соціального захисту населення незалежно від розміру вартості транспортного засобу;
3) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:
за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або
нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або
ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадків, коли наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за таких осіб).
Житлові субсидії у випадках, передбачених абзацами другим - четвертим цього підпункту, призначаються, якщо особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, протягом такого періоду:
навчалися за денною формою навчання у закладах загальної середньої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, фахової передвищої освіти, вищої освіти або зареєстровані у службі зайнятості як безробітні і в цей період навчалися в центрах професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості;
отримували хоча б один із таких видів доходу, як пенсію, стипендію, допомогу при народженні (усиновленні) дитини, допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомогу по догляду за особами з інвалідністю I і II групи внаслідок психічного розладу, допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, допомогу по безробіттю;
4) будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень;
5) структурним підрозділом з питань соціального захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, а також заборгованості, що виникла у зв`язку з тим, що управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклали договору з АТ "Ощадбанк" (його установами) для перерахування сум житлових субсидій у грошовій безготівковій формі).
Відповідна норма не застосовується під час призначення субсидії громадянам на наступний період у разі, коли Мінсоцполітики не забезпечено фінансування житлових субсидій таким громадянам у грошовій формі.
У разі коли, за даними Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виконавцем послуги з постачання та розподілу природного газу всупереч рішенням зазначеної Комісії щодо заборони під час здійснення комерційних розрахунків за використаний побутовими споживачами природний газ приводити об`єми такого газу у відповідність із стандартними умовами відповідні нарахування проведено, заборгованість за таким виконавцем не враховується;
6) громадянин не повернув надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії за попередні періоди її одержання на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або не сплачує суми до повернення, визначені відповідним структурним підрозділом з питань соціального захисту населення;
7) у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які, за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці (крім осіб, які є алко- або наркозалежними, що підтверджується довідкою від лікаря, осіб, до яких застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від роботи (посади), осіб, до яких застосовуються запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту або тримання під вартою).
Житлова субсидія у випадку, передбаченому підпунктом 5 цього пункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).
З урахуванням викладеного, серед обставин, за яких житлова субсидія не призначається, відсутнє посилання на п.22 Положення №848, законодавцем не визначено серед обставин, за яких не призначається субсидія, таку обставину як відсутність реєстрації у домоволодінні за місцем проживання.
Суд зазначає, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках), тому відсутність реєстрації у домоволодінні за місцем проживання не може бути підставою для не призначення субсидії.
Посилання відповідача на наявність у позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг не приймаються судом з урахуванням положень абзацу 2 частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, адже суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Рішення, оформлене повідомленням №692 від 27.11.2019 р. про субсидію, про не призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 р., не містить посилання на наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Щодо посилань відповідача на виявлені невідповідності у довідці про забезпеченість житловою площею, розмір платежів за житло та комунальні послуги №2097 від 10.10.2019 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 47 Положення про призначення субсидії, у разі виявлення помилки у заяві та/або декларації структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє громадянину про необхідність протягом 30 календарних днів виправлення помилки. Якщо протягом визначеного строку громадянин не виправив помилки у заяві та/або декларації, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення відмовляє у призначенні житлової субсидії. Зазначений строк може бути продовжено на час хвороби заявника, що підтверджується документально.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомляв позивачу про виявлені неточності та про необхідність їх усунення.

Водночас, матеріали справи містять докази вчинення відповідачем дій у відповідності до п.50, п. 60 Положення №848 (скріншоти з бази даних ПФУ, скріншоти з бази даних ДФС, повідомлення про непризначення субсидії).

Суд частково погоджується з доводами відповідача, що останній не зобов`язаний в обов`язковому порядку за результатами розгляду заяви про призначення субсидії приймати рішення про подання документів на розгляд комісії, наведене не узгоджується з приписами п. 60 Положення №848. Проте, відповідач зобов`язаний повідомити заявника про прийняте рішення у належний спосіб, передбачений законодавством України, що не доведено відповідачем.

Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій при прийнятті оспорюваного у даній справі рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в цій частині.

З огляду на зазначене, рішення Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради, що оформлено повідомленням №692 від 27.11.2019 р. про субсидію, про не призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 р., прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачений законодавством України, не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, та без дотримання визначеної законодавством процедури сповіщення про таке рішення, тобто рішення не відповідає критеріям, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому підлягає скасуванню як протиправне.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003р. № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "HasanandChaush v. Bulgaria", заява №. 30985/96).

Отже, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення, і це прямо вбачається з п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З урахуванням наведеного, з метою ефективного та належного захисту порушеного права позивача за встановлених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.09.2019 р. про призначення житлової субсидії.

При цьому, суд наголошує, що відповідач при розгляді відповідної заяви позивача повинен врахувати висновки суду, викладені у цьому рішенні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради:

- вчинити дії по збору і перевірці інформації, яка є обов`язковою для призначення і надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 в опалювальний період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року за адресою її фактичного проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 ;

- обчислити розмір обов`язкового платежу за житлово-комунальні послуги за кожний місяць вищевказаного періоду з врахуванням нижчезазначених послуг: житлової послуги - послуги з управління житловим будинком, витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено ОСББ «Соборна, 54», в розмірі соціального нормативу житла, підвищеного на 30 відсотків, - 63,531 квадратних метрів по ціні - 3 гривні 02 копійки за один квадратний метр за кожний місяць вказаного періоду; послуги з постачання та розподілу природного газу в розмірі соціального нормативу - 5,4 кубічних метрів газу за кожний місяць вказаного періоду; послуги з централізованого водопостачання в розмірі соціального нормативу - 3,6 кубічних метрів води за кожний місяць вказаного періоду; послуги з централізованого водовідведення в розмірі соціального нормативу - 3,6 кубічних метрів стоків за кожний місяць вказаного періоду; послуги з постачання та розподілу електричної енергії в розмірі соціального нормативу - 100 кВт*год електричної енергії на один місяць за періоди з 01 жовтня 2019 року по 15 жовтня 2019 року та з 16 квітня 2020 року по 30 квітня 2020 року; послуги з постачання та розподілу електричної енергії в розмірі соціального нормативу - 30 кВт*год. електричної енергії на індивідуальне опалення одного квадратного метра соціального нормативу житла, підвищеного на 30 відсотків, - 63,531 квадратних метрів за кожний місяць опалювального періоду з 16 жовтня 2019 року по 15 квітня 2020 року;

- прийняти рішення про подання на розгляд комісії Особової справи №013027 із Заявою про призначення і надання житлової субсидії у грошовій формі ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року для вирішення питання про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою її фактичного проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , як особі, що має складні обставини життя.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже зазначалося, відповідно до п. 50 Положення № 848 для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про:

- доходи осіб та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійним фондом України у порядку, встановленому Пенсійним фондом України та Мінсоцполітики;

- доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, а також групу платників єдиного податку, до якої належить фізична особа-підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування, - ДПС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном;

- перетин державного кордону особами, у яких обов`язково зазначаються дати перетину державного кордону, - Держприкордонслужбою;

- наявність в осіб транспортних засобів - уповноваженими органами МВС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС;

- реквізити документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство або право іноземця або особи без громадянства на законних підставах перебувати на території України, - ДМС у порядку, встановленому Мінсоцполітики та МВС;

- наявність у осіб заборгованості за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів з Єдиного реєстру боржників - Мін`юстом у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом;

- склад зареєстрованих у житлових приміщеннях (будинках) осіб - органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами;

- забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами - управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, у яких зазначається:

- розмір цін і тарифів на житлово-комунальні послуги і платежів за такі послуги;

- розмір внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком;

- сума простроченої понад один місяць (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, а також сума простроченої понад один місяць (на дату подання такої інформації) заборгованості з оплати внеску за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами.

Пунктом 56 Положення № 848 передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

Згідно з п.60 Положення № 848 структурним підрозділом з питань соціального захисту населення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

Відтак, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача щодо витребування певної інформації, яка є обов`язковою для призначення і надання субсидії, обчислення розміру та прийняття рішення про передачу документів на розгляд комісії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

В свою чергу дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача вчинити дії по збору і перевірці інформації, яка є обов`язковою для призначення і надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, обчислити розмір обов`язкового платежу за житлово-комунальні послуги та прийняти рішення про подання документів на розгляд комісії - не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 16 150 грн., суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд зазначає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинен визначатися залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом

В обґрунтування наявності підстав для стягнення моральної шкоди позивач зазначає, що протиправними діями та бездіяльністю, які виразились у непризначені житлової субсидії на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 без дотримання законодавчого порядку, відповідач передбачав або міг передбачати, що порушить її майнову сферу, погіршить якість життя позивача із-за нестачі коштів на оплату житлово-комунальних послуг, погіршить стан здоров`я, принизить людську гідність, не дасть можливості в достатній кількості купувати харчі та ліки, що в сукупності призведе до щоденних душевних страждань і переживань.

При цьому, позивачем складено розрахунок, відповідно до якого сума грошової компенсації за переживання, страждання, ушкодження здоров`я та немайнові втрати, які вона зазнала в період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року, коли проживала в квартирі при низькій температурі, щоб зберегти кошти на харчі і ліки, становить 9150 грн. (опалювальний період з 16.10.2019 року по 15.04.2020 року = 183 календарні дні; відтак, необхідною і достатньою сумою грошової компенсації моральної шкоди за кожний день періоду вважає 50 грн., що за 183 дні становить 9150 грн. (183 дні * 50 грн.). У період березень-травень 2020 року змушена була самостійно готувати позовну заяву до адміністративного суду та інші процесуальні документи, детально вивчати все законодавство, яке в тій чи іншій мірі стосується соціального захисту громадян, та особливо закони і нормативно-правові акти, якими регулюється порядок призначення житлових субсидій. Тому, позивач вважає, що моральна шкода за порушення конституційного права на вільний розвиток особистості із-за необхідності захищатися від протиправної поведінки відповідача шляхом самостійної підготовки процесуальних документів по справі становить 7000 грн.

За змістом частини першої статті 73 і статті 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В ході судового розгляду справи судом встановлена протиправність дій відповідача щодо розгляду і вирішення спірного питання про призначення житлової субсидії позивачу.

Проте, позивач не надала суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між протиправними діями відповідача, що полягають у прийнятті рішення про непризначення субсидії не у спосіб, визначений чинним законодавством, та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, приниження людської гідності, психологічних переживань тощо), поряд з тим, що позивач має статус потерпілої у кримінальному провадженні.

Суд зазначає, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди.

Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання бездіяльності та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог позивача про компенсацію витрат, що пов`язані із прибуттям до суду, компенсацію витрат за відрив від звичайних занять та витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 135 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд вважає необґрунтованими та безпідставними вимоги позивача щодо компенсації витрат, що пов`язані із прибуттям до суду, оскільки справа призначена та розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З цих же підстав не підлягають задоволення вимоги позивача щодо компенсації витрат за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Окрім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів витрат відриву від звичайних занять.

Разом з тим, в матеріалах справи є докази про сплату поштових відправлень, зокрема: позову, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив. Такі квитанції знаходяться у матеріалах справи, загальна сума вказаних витрат: 37 грн. (позов), 23 грн. (відповідь на відзив), 23 грн. (заперечення на відповідь на відзив), складає 83 грн.

Тому загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 83 гривні.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 47, ) про визнання бездіяльності та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради, яке оформлено повідомленням №692 від 27.11.2019 р. про не призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.10.2019 р.

Зобов`язати Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 року про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі з 01.10.2019 року з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 47, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 83,00грн. (вісімдесят три гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 РозділуПерехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева