Справа № 947/13330/20
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/109/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Швець А.С.,

за участю сторін:

представник позивача - адвокат Євценко Р.І.,

представник відповідачів - Нагнибіда О.М., діючий на підставі довіреностей,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського раойнного суду м. Одеси з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 597593 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 12.05.2020 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ворончук Оксаною Леонідівною, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись при цьому на відсутність належних, допустимих достовірних та достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, що були покладені в основу оскаржуваної постанови.

В обґрунтування наданого позову представник позивача посилається на те, що 12.05.2020 року близько 12:30 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MitsubishiCOLT, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 70 км/год по автодорозі М-05 Київ-Одеса, була зупинена інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області та звинувачена у перевищенні швидкісного режиму. При цьому, інспектор послався на зафіксовану на приладі TruCam швидкість 76 км/год.

Згідно відомостей, зазначених у роздруківці файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 показання швидкості транспортного засобу було зафіксовано на відстані 79,2 м, тобто, в момент фіксування швидкості руху транспортний засіб позивача знаходився на відстані близько 29 м. до дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості» 50 км/год., а службовий автомобіль патрульної поліції, відповідно - на відстані 50 м до цього дорожнього знаку 3.29.

За перевищення встановлених обмежень швидкості руху на 26 км/год інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ворончук Оксаною Леонідівною була винесена оскаржувана постанова.

При цьому, позивач вказує, що під час винесення оскаржуваної постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи. Інспектор Ворончук Оксана Леонідівна, яка є посадовою особою, що, згідно оскаржуваної постанови, безпосередньо розглядала справу про адміністративне правопорушення, в порушення ст. ст. 279 КУпАП не представилась та знехтувала обов`язком роз`яснення позивачу її прав як особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, а також позбавила позивача можливості скористатися правовою допомогою адвоката, зауваживши, що справа вже розглянута, про що винесена постанова.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що процес розгляду справи про адміністративне правопорушення мав формальний характер і суперечив вимогам ст.ст. 245, 252, 279 КУпАП, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, не з`ясовувались, пояснення позивача не були враховані, в порушення ст. 285 КУпАП постанова взагалі не була оголошена, інспектор Ворончук Оксана Леонідівна не вчинила жодних дій, які б відповідали дійсному процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення, а фактично лише внесла відомості до бланку постанови серії ДПО18 № 597593 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач також вказує на розбіжності у часі фіксування швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_1 та час вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у оскаржуваній постанові та зазначає, що відповідно до роздруківки файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524, швидкість транспортного засобу була зафіксована не інспектором поліції Ворончук О.Л. , а іншою особою.

Також, позивач стверджує, що вимірювання швидкості руху її транспортного засобу з використанням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 було вчинено без жодних законних підстав, а докази, одержані за допомогою такого пристрою, є неналежними та недопустимими.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.05.2020року було прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.06.2020 року було залишено без задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Євценка Романа Ігоровича про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, подане по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

11.06.2020 року від представника відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до канцелярії суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується фото- та відеоматеріалами, відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 та підтверджується роздруківкою файлу _С8000_0512_123124.jmf з пристрою, на якому, зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 47°01'19.9"N і географічна довгота 30°19'04.0"E місця події траса М-05 Київ-Одеса, 401 км, зазначений пристрій (TruCАMLTI 20/20 № ТС000524) відповідає всім вимогам законодавства, пройшов повірку та його покази являються належними, допустимими та достовірними доказами.

Крім того, відповідачем зауважено, що законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчиненні правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадженні у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, отже право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу IVКУпАП, який у даному випадку не здійснювався.Відповідач стверджує, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а інспектор Ворончук О.Л. мала всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, нею дотримана процедура розгляду справи, постанова обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством, доводи позивача щодо необхідності скасування постанови є безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства.

Таким чином, представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції просить адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.06.2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Євценка Романа Ігоровича про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Євценка Романа Ігоровича про виклик та допит свідка. Задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Євценка Романа Ігоровича про витребування доказів.Витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції копію розстановки сил та засобів групи забезпечення регулювання дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, якою закріплено квадрат патрулювання екіпажу Д-505 у складі: поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Ворончук Оксани Леонідівни, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Глушко Євгена Сергійовича, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Рябокінь Станіслава Ігоровича (з вказівкою місця розташування такого квадрату патрулювання екіпажу Д-505 станом на 12.05.2020 року) та копію книги нарядів дислокації несення служби екіпажу Д-505 у складі: поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Ворончук Оксаною Леонідівною , поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Глушко Євгеном Сергійовичем, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 Рябокінь Станіслава Ігоровича .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Євценка Романа Ігоровича про витребування доказів. Витребувано з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції для огляду у судовому засіданні, яке відбудеться 08 липня 2020 року о 14 годині 00 хвилин в приміщенні Київського районного суду м. Одеси, оригінал висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року, виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та оригінал додатку до експертного висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року: «Номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку».

07.07.2020 року від представника позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якому зауважено, що згідно оскаржуваної постанови від 12.05.2020 року місце скоєння адміністративного правопорушення: Одеська область, Іванівський район, М-05 автодорога Київ-Одеса 401 км,при цьому,станом на 12.05.2020 року 401 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса не входив до переліку ділянок автомобільних доріг держави, на яких територіальними (відокремленими) підрозділами ДПП здійснюється контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM. Також, представником Позивачки зауважено, що на означеній ділянці дороги відповідного знаку, який би попереджав про фото- та відеофіксацію встановлено не було, а службовий автомобіль стояв без увімкнених синіх проблискових маячків, що підтверджується відеозаписом з нагрудного (портативного) відеореєстратора поліцейського (час на відео 11:56:08 та 11:56:22). Крім того, представник Позивачки звернув увагу на ту обставину, що згідно наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудного (портативного) відеореєстратора поліцейського, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувався 12.05.2020 року об 11:50 год., тобто до вчинення адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.

У судовому засіданні 08.07.2020 року судом було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України

У судовому засіданні 11.09.2020 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 11.09.2020 року представник відповідачів - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач - Інспектор взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксана Леонідівна про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання 11.09.2020 року не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, показання свідка, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 12.05.2020 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ворончук Оксаною Леонідівною було винесено постанову серії ДПО18 № 597593 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У вказаній постанові серії ДПО18 № 597593 року від 12.05.2020 року поліцейським було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 12.05.2020року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_1 в Одеській області, Іванівський район, М-05 Київ-Одеса 401 км., рухалась зі швидкістю 76 км/год. в зоні дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год. При цьому, перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 26 км/год. Швидкість руху вимріювалась приладом TruCАMLTI 000524, чим порушила п.п. 12.9 б ПДР України.

Згідно ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Листом № 157а/з/41/13/04/02-2020 від 19.05.2020 року заступника начальника Управління патрульної поліції в Одеській області, у відповідь на адвокатський запит, представнику позивачп було надіслано засвідчену належним чином копію оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 12.05.2020 року.

З наданої копії оскаржуваної постанови вбачається, що станом на 19.05.2020 року (день надання відповіді на адвокатський запит з долученням копії оскаржуваної постанови), в порушення ст. 285 КУпАП, копію такої постанови не було ні вручено, ні надіслано позивачу, як особі, щодо якої її винесено, у постанові відсутня відмітка про надіслання її копії рекомендованим листом).

Згідно вказаної постанови 12.05.2020 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом MitsubishiCOLT, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 76 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості» 50 км/год., при цьому перевищила встановлені обмеження швидкості руху на 26 км/год., швидкість руху вимірювалась приладом TruCam 000524, чим порушила пп. 12.9 б) Правил дорожнього руху, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення надано фото- та відеоматеріали, відзняті лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 та роздруківку файлу _С8000_0512_123124.jmf з пристрою, на якому, зокрема, вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 47°01'19.9"N і географічна довгота 30°19'04.0"E місця події траса М-05 Київ-Одеса, 401 км.

Відповідно до листа №157/а/з/41/13/04/02-2020 від 19.05.2020 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в Одеській області Національної поліції України, наданого у відповідь на адвокатський запит представника Позивачки, 12.05.2020 року в с. Знам`янка Іванівського району Одеської області, разом з інспектором взводу №1 роти № 2 батальйону № 2 лейтенантом патрульної поліції Ворончук Оксаною Леонідівною, здійснювали патрулювання траси М-05 Київ-Одеса: поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №2 сержант поліції Грушко Євген Сергійович та поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №2 капрал поліції Рябокінь Станіслав Ігорович, всі зазначені особи входили до екіпажу поліції Д-505.

Згідно роздруківки файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 швидкість транспортного засобу ОСОБА_1 була зафіксована не інспектором поліції Ворончук О.Л., а інспектором Грушком Євгеном Сергійовичем.

20.07.2020 року представником позивача до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було подано адвокатський запит №25/20-5 від 20.07.2020 року з проханням повідомити: «Чи проводилося 12.05.2020 року інспектором Управління патрульної поліції тестування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524? Якщо так, то: Надати копію записів тестування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524, що проводилося 12.05.2020 року інспектором Управління патрульної поліції перед увімкненням».

У відповідь Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було надано лист №252а/з/41/13/11/02-2020 від 24.07.2020 року яким повідомлено, що 12.05.2020 року інспектором Управління патрульної поліції Грушко Є.С. проводилось тестування лазерного вимірювача швидкостіTruCAM LTI 20/20 № TC00524. До вказаного листа було додано компакт-диск з записами тестування TruCAM LTI 20/20 № TC00524. Однак, на наданому компакт-диску відсутні будь-які документи, у тому числі відсутні записи тестування TruCAM LTI 20/20 № TC00524, що повинно було бути здійснене 12.05.2020 року.

20.07.2020 року адвокатом Євценком Р.І. до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було подано запит №25/20-4 від 20.07.2020 року, з проханням повідомити:

«1. Чи проходив інспектор Управління патрульної поліції, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Грушко Є.С. навчання щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524? Якщо так, то:

Коли саме інспектор Управління патрульної поліції поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Грушко Є.С. проходив навчання та яким документом це підтверджується?

2. В якому саме режимі 12.05.2020 року під час фіксації швидкості руху автомобіля MitsubishiColt (д/н НОМЕР_1 ), за кермом якого знаходилася ОСОБА_1 , працював лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524?

3. Надати підтвердження роботи лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524, 12.05.2020 року (під час фіксації швидкості руху автомобіля MitsubishiColt (д/н НОМЕР_1 ) ) у вказаному режимі.

4. Надати належним чином засвідчену копію Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524».

У відповідь, листом №251а/з/41/13/11/02-2020 від 24.07.2020 року Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було повідомлено, що:

«1. Інспектор Управління патрульної поліції, поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №2 Грушко Є.С. проходив навчання щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524 в 2018 році на підставі доручення начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Рибака Ю.В.

2. 12.05.2020 року під час фіксації швидкості руху автомобіля MitsubishiColt д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходилася ОСОБА_1 , лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524 працював в ручному режимі.

3.Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, що підтверджується у відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року вих. № 16289/41/35/02-19».

Також до листа було додано: копію відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року вих. № 16289/41/35/02-19 - в 1-му прим. на 2-х арк. та, замість копіїІнструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524, було надано копію методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху - в 1-му прим. на 8-ми арк.

У даному випадку Інструкція щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524 - це звід конкретних правил та вказівок, що у своїй сукупності встановлюють порядок і спосіб використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, які розроблені безпосередньо виробником цього пристрою LaserTecnology, Inc, США. Тоді як методичні рекомендації - це додаткові, допоміжні, узагальненні рекомендації, для покращення якої-небудь діяльності, у даному випадку - удосконалення використання TruCAM LTI 20/20. Звісно, що первинним документом є Інструкція з використання, а не методичні рекомендації, оскільки саме вона встановлює механізм та основи роботи, а методичні рекомендації покликані для його вдосконалення.

Це підтверджується і самим Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Так, відповідно до відповіді з Управління патрульної поліції в Одеській області, а саме до першого абзацу наданої копії листа №11299/41/2/02-2018 від 04.10.2018 року: «з метою вдосконалення роботи під час використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM для виявлення та фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху…».

Таким чином, надання Управлінням патрульної поліції в Одеській області, методичних рекомендацій замість Інструкції з використання TruCAM LTI 20/20 свідчить про відсутність в Управлінні такого документу, а відтак, про неознайомленість з ним працівників патрульної поліції, а отже, і про їх неознайомленість з механізмом використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524.

При цьому, матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, що інспектор Управління патрульної поліції, поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №2 Грушко Є.С. дійсно проходив навчання щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524.

Згідно з наданою представником позивача Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, при фіксації швидкості руху лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 в ручному режимі здійснюється лише фотофіксація, а відеофіксація швидкості руху лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 можлива лише в автоматичному режимі і, відповідно, він розміщується на тринозі та відсутній будь-який контакт зі службовими особами (сторінка 38 Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 абзац: «mannedmode» та «unmannedmode»).

Тобто, згідно Інструкції документування у ручному режимі відбувається лише у вигляді фото, одночасне здійснення фото- та відео- фіксації лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC00524 можливе лише в автоматичному режимі.

У якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення та законності оскаржуваної постанови, Відповідачем були надані суду фото- та відео- матеріали, що відзняті лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC00524.

За таких обставин у суду є підстави для висновку, що фактично режим роботи лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524 12.05.2020 року працівником патрульної поліції було налаштовано як автоматичний, а фіксація руху швидкості автомобіля MitsubishiColt (д/н НОМЕР_1 ) здійснювалася в ручному режимі роботи приладу, що суперечить вимогам Інструкції та істотно впливає на показник швидкості.

Оцінюючи твердження Управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції про те, що 12.05.2020 року під час фіксації швидкості руху автомобіля позивача лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524 працював у ручному режимі, випливає, що інспектор Глушко Є.С тримав вимірювальний пристрій у руці, що робить можливим рух назустріч автомобілю, швидкість якого вимірюється, внаслідок чого відносна швидкість, зафіксована приладом, буде збільшена.

Крім того, згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16816, чинне до 02.12.2020 року, максимально допустима похибка вказаного приладу при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах складає + / - 2 км/год в діапазоні від 2км/год до 200 км/год., про що зазначено також у відповіді ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 року вих. № 16289/41/35/02-19, копія якої наявна в матеріалах справи, і в методичних рекомендаціях щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху наданих Управлінням патрульної поліції в Одеській області, і у відзиві відповідача по справі № 947/13330/20.

Таким чином, не виключено, що дійсна швидкість автомобіля була меншою та невірно відображалася ще й у зв`язку з технічною похибкою приладу.

Згідно Інструкції з експлуатації лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 необхідно правильно налаштувати перед та після кожного вимірювання швидкості (сторінка 28, секція 4 Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, «RoadsideLaser/CameraSetup»). Під час кожного увімкнення лазерного вимірювача швидкості TruCAM службовою особою (тобто патрульним), в обов`язковому порядку здійснюється тестування приладу. Матеріали справи не містять доказів проведення 12.05.2020 року інспектором Управління патрульної поліції Грушко Є.С. тестування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524.

За відсутності правильних налаштувань, показники лазерного вимірювача унеможливлюють правильне визначення швидкості руху автомобіля.

При проведенні вимірювання швидкості приладом TruCAM, лазерний вимірювач встановлюється збоку від краю дороги або розподільної смуги та на відстані від них, яка повинна бути виміряна та введена інспектором у налаштування приладу TruCAM перед початком експлуатації (сторінка 38 Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, «RoadsideOffset»).

Доказів того, що інспектором перед експлуатацією було введено зазначені налаштування щодо відстані від краю дороги до центру, матеріали справи також не містять.

При одночасному русі автомобілів по декількох смугах руху промінь лазера (з діаметром проміння від 20 см та більше), який розташований під кутом до зустрічного потоку руху, одночасно може потрапити на декілька автомобілів.

Таким чином, якщо не була зафіксована відстань від приладу до середини дороги, має місце суттєва похибка у визначенні швидкості і розсіювання лазерного проміння, що веде за собою попадання в зону вимірювання інших транспортних засобів та некоректне вимірювання швидкості саме цього транспортного засобу.

Згідно системи географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 47°01'19.9"N і географічна довгота 30°19'04.0"E (вказані у роздруківці файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАM LTI 20/20 № ТС000524), вимірювання швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_1 було здійснене з протилежного узбіччя траси М-05, що підтверджується відомостями з програми Googlemaps (https://www.google.com/maps/place/47%C2%B001'19.9%22N+30%C2%B019'04.0%22E/@47.0230519,30.3162168,17z/data=!4m5!3m4!1s0x0:0x0!8m2!3d47.0221944!4d30.3177778), а отже, зазначення кута, що утворюється між напрямком руху автомобіля та положенням приладу TruCAM під час вимірювання було необхідною умовою для правильного вимірювання швидкості автомобіля Mitsubishi COLT, номерний знак НОМЕР_1 .

При цьому, враховуючи той факт, що вимірювання швидкості транспортного засобу Mitsubishi COLT, номерний знак НОМЕР_1 , 12.05.2020 року було здійснене без дотримання зазначених вище вимог Інструкції, що безпосередньо впливає на правильність і точність вимірювання швидкості руху автомобіля лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524, та з урахуванням вірогідної похибки, не виключено, що зазначена в постанові швидкість 76 км/год з якою рухався автомобіль Mitsubishi COLT, номерний знак НОМЕР_1 не відповідала реальній швидкості автомобіля на момент здійснення такого вимірювання.

За таких умов, у суду виникають сумніви щодо дійсної швидкості руху автомобіля Mitsubishi COLT, номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що 12.05.2020 року, близько 12:30 год, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MitsubishiCOLT, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 70 км/год. по автодорозі М-05 Київ-Одеса.

Згідно відомостей, зазначених у роздруківці файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАMLTI 20/20 № ТС000524 показання швидкості транспортного засобу було зафіксовано на відстані 79,2 м.

Враховуючи наявність обґрунтованого сумніву щодо дійсної швидкості автомобіля позивача в момент фіксування швидкості руху, недотримання інспектором положень Інструкції та згідно системи географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 47°01'19.9"N і географічна довгота 30°19'04.0"E (вказані у роздруківці файлу _С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАM LTI 20/20 № ТС000524), не виключено, що дійсно, як зазначено представником позивача транспортний засіб останньої знаходився на відстані близько 29 м до дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості» 50 км/год, а отже вона ще мала час знизити швидкість руху до максимально допустимої і знизила її до початку зони дії знаку 3.29. до допустимої швидкості.

При цьому, суд враховує практику Верховного Суду, викладену в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, відповідно до якої, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Разом з тим, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_6 , який охарактеризував позивача як уважного та добросовісного водія, яка дотримується Правил дорожнього руху, оскільки на момент складання постанови він не перебував у транспортному засобі позивача, а тому не може свідчити про перевищення або не перевищення швидкості автомобіля позивача.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 (адміністративне провадження № К/9901/15804/18) та від 26.04.2018 у справі № 211/3520/16-а (адміністративне провадження № К/9901/17725/18).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Крім того, на офіційному сайті Патрульної поліції України, визначені підходи, згідно з якими поліцейські здійснюють фіксацію за допомогою TruCAM (http://patrol.police.gov.ua/2019/11/19/karta-i-tablytsi-trucam/), а саме:

-на сайті та у соцмережах публікується карта, де позначені ділянки, на яких вимірюється швидкість;

-на дорозі встановлені відповідні знаки, які попереджають про фото- та відеофіксацію порушень;

-у місцях фіксації порушень стоїть службовий автомобіль з увімкненими синіми проблисковими маячками.

Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення фото- та відеофіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці. Однак Відповідачами не надано суду доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля, яким керувала Позивачка, в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Згідно оскаржуваної постанови місце скоєння адміністративного правопорушення: Одеська область, Іванівський район, М-05 автодорога Київ-Одеса 401 км.

Відповідно до листа першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції № 385аз/41/27/02-2020 від 07.08.2020 року станом на 12.05.2020 року 401 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса не входив до переліку ділянок автомобільних доріг держави, на яких територіальними (відокремленими) підрозділами ДПП здійснюється контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки станом на 12.05.2020 року 401 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса не входив до переліку ділянок автомобільних доріг держави, на яких територіальні (відокремлені) підрозділи ДПП мали повноваження здійснювати контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM, суд дійшов висновку, що його застосування на вказаній ділянці автомобільної дороги було неправомірним.

Таким чином, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), позаяк вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону №580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Однак відповідач не надав суду доказів на підтвердження проведення контролю швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Більш того, судовим розглядом встановлено, що станом на 12.05.2020 року 401 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса взагалі не входив до переліку ділянок автомобільних доріг держави, на яких територіальними (відокремленими) підрозділами ДПП здійснюється контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM.

Щодо законності використання лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAMLTI 20/20, суд звертає увагу на надані відповідачем у якості доказів копію експертного висновку № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року, виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та копію нібито додатку до нього, а саме: «Номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку».

Вказані документи містять явні сліди виправлення у номері експертного висновку.

Таким чином, ухвалою суду оригінали вказаних доказів були витребувані в Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, однак так і не були надані відповідачем.

Однак, оригінал відповідного висновку суду надано не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України, якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З урахуванням викладеного, оскільки надана суду копія висновку №04/02/03-3008 від 27.09.2018 року, виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України «Номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку» має явні сліди виправлення у номері експертного висновку, а оригінал відповідного висновку суду надано не було, суд, в силу ч. 6 ст. 94 КАС України, такий доказ до уваги не приймає.

Згідно доводів відповідача, Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки із Державного реєстру заборонялося їх подальше серійне виробництво або ввезення нових пристроїв на територію України.

При цьому, засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх із вказаного Державного реєстру, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, новим законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-IV (набрав чинності 01.01.2016 р.) не передбачено повторного проходження вищезгаданої процедури сертифікації для приладів, які вже були ввезені на територію України та введені в експлуатації.

При цьому, так як прилади TruCAM, які знаходяться в розпорядженні та користуванні Департаменту патрульної поліції та його структурних (територіальних) підрозділах були введені в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, то відповідно, їх подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 року) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автоматичних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік».

Згідно листа № 175а/3/41/13/13/02-20 від 04.06.2020 року начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAMLTI 20/20 № TC00524 було введено в експлуатацію УПП в Одеській області ДПП 04.10.2018 року. Повірка приладів TruCAM LTI 20/20 № TC00524 здійснюється один раз на рік. Останню повірку прилад TruCAM LTI 20/20 № TC00524 проходив 02.12.2019 року.

Дата повірки підтверджується свідоцтвом № 22-01/16816 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 02.12.2019 року, копію якого надано відповідачем до відзиву.

Згідно наданої відповідачем копії листа (відповіді) Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 року вих. № 3423-08/3679-09 TruCAM, які введено в експлуатацію з 2012 по 2015 роки, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів повірки.

Натомість, TruCAM LTI 20/20 № TC00524 було введено в експлуатацію 04.10.2018 року, тобто після виключення його з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362.

Крім того, в порушення наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», тоді коли міжповірочний інтервал для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних складає 1 рік, повірку приладу TruCAM LTI 20/20 № TC00524 була проведено на 2 (два) місці пізніше встановленого інтервалу.

Отже, вимірювання швидкості руху транспортного засобу Позивачки з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів TruCAMLTI 20/20 № TC00524, було вчинено без законних підстав.

Докази, одержані за допомогою пристрою TruCAM LTI 20/20 № TC00524 є неналежними та недопустимими з мотивів незаконності використання саме цього засобу вимірювальної техніки із зазначеним вище серійним номером.

Суд окремо звертає увагу на розбіжності в часі, а саме: часі фіксування швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_1 (12:31:24); вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного у оскаржуваній постанові (12:30);розгляду справи про адміністративне правопорушення (11:50).

Так, згідно роздруківки файлу С8000_0512_123124.jmf від 12.05.2020 року з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАM LTI 20/20 № ТС000524, час фіксування швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_1 12:31:24, тоді як в оскаржуваній постанові зазначений час вчинення адміністративного правопорушення: 12:30.

На лазерному вимірювачі швидкості транспортних засобів TruCАM час фіксації швидкості та максимально-допустиму швидкість руху транспортного засобу встановлює безпосередньо поліцейський перед застосуванням TruCАM.

Згідно п. 3 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026 (далі - Інструкція) портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність: 3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах .

Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Наявні в матеріалах справи відеозаписи з нагрудного (портативного) відеореєстратора поліцейського, свідчать, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувався 12.05.2020 року об 11:50 год., тобто до вчинення адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові.

В ході розгляду справи судом також встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови інспектором Ворончук О.Л. були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський) матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Так, згідно пунктів 3, 4, 9розділу ІІІ «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції: поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Вказані положення закріплені також у ст. 279 КУпАП, згідно якої розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та викладені вище порушення прав ОСОБА_1 підтверджуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з портативного (нагрудного) відеореєстратора поліцейського.

Так, згідно вказаних відеозаписів інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ворончук Оксана Леонідівна, яка є посадовою особою, що, згідно оскаржуваної постанови, безпосередньо розглядала справу про адміністративне правопорушення, в порушення ст. ст. 279 КУпАП не представилась та знехтувала обов`язком роз`яснення Позивачеві її прав як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, а також позбавила Позивача можливості скористатися правовою допомогою адвоката, зауваживши, що справа вже розглянута, про що винесена постанова. В порушення ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи: чітко роздивитись фотофіксацію з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCАM.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявила бажання скористатись правовою допомогою.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Процес розгляду справи про адміністративне правопорушення мав формальний характер і суперечив вимогам ст.ст. 245, 252, 279 КУпАП, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувались, пояснення Позивача не були враховані.

Інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ворончук Оксана Леонідівна не вчинила жодних дій, які б відповідали дійсному процесу розгляду справи про адміністративне правопорушення, а фактично, лише внесла відомості до бланку постанови серії ДПО18 № 597593 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Стосовно тверджень відповідача «Законом встановлений спеціальний порядок притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, який полягає у тому, що протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова виноситься на місці вчиненні правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадженні у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП. Право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу IVКУпАП, який у даному випадку не здійснювався».

Суд зауважує, що саме розділом IV КУпАП регламентовано порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення і саме за всіма правилами цього розділу мав відбуватись розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а гарантоване право ОСОБА_1 скористатись юридичною допомогою адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення було порушене.

Такими діями інспектор Ворончук О.Л. порушено права ОСОБА_1 , як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновками щодо застосування ст. 268 КУпАП, яка регулює спірні правовідносини, зокрема права на правову допомогу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, викладеними у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а (адміністративне провадження № К/9901/20742/18), та постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 640/16220/16-а (адміністративне провадження № К/9901/20359/18.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).Обов`язковими ознаками, за наявності сукупності яких діяння визнається правопорушенням, є: об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єкт правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП (ст. 222 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, відповідачі зобов`язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху відповідними доказами, які були покладені в основу оскаржуваного рішення, а також довести наявність на даній автодорозі (М-05 Київ-Одеса 401 км) відповідних дорожніх знаків.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 73 КАС України).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 76 КАС України).

Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, правомірності рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не довели. Доводи Позивачки щодо неправомірності оскаржуваної постанови Відповідачами не спростовано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З`ясовані судом в ході розгляду справи обставини свідчать про відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Матеріали справи не містять належного та допустимого доказу, що інспектор Управління патрульної поліції, поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону №2 Грушко Є.С. дійсно проходив навчання щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524, доказів проведення 12.05.2020 року інспектором тестування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №TC00524 та правильного його налаштування.

Вимірювання швидкості руху автомобіля Позивачки інспектором поліції було здійснене всупереч вимогам Інструкції щодо користування лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, «RoadsideOffset»), що безпосередньо впливає на правильність і точність вимірювання швидкості руху автомобіля лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC00524, та з урахуванням вірогідної похибки, не виключено, що зазначена в постанові швидкість 76 км/год з якою рухався автомобіль Mitsubishi COLT, номерний знак НОМЕР_1 не відповідала реальній швидкості автомобіля на момент здійснення такого вимірювання.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачами не надано суду доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля, яким керувала Позивачка, в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР. Здійснення контролю швидкісного режиму за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM на 401 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса було неправомірним.Вимірювання швидкості руху транспортного засобу Позивачки з використанням лазерного вимірювача швидкості TruCAMLTI 20/20 № TC00524, було вчинено без законних підстав.

Під час винесення оскаржуваної постанови інспектором Ворончук О.Л. були грубо порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Процес розгляду справи про адміністративне правопорушення мав формальний характер і суперечив вимогам ст.ст. 245, 252, 279 КУпАП, обставини, передбачені ст. 280 КУпАП не з`ясовувались, пояснення Позивача не були враховані, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Оскаржувана постанова є протиправною, порушує права, свободи та інтереси Позивачки та підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням положень ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно Позивача підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Аналогічне положення закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд зазначає, що частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

В той же час, у справі «Barbera, MessegueandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (VastbergataxiAktiebolagandVulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки накладення адміністративного штрафу на позивача відбулось за необґрунтованих підстав, без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) №303-A, п.29).

З урахуванням викладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд - ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ворончук Оксани Леонідівни, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 597593 від 12.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2020 року.

Суддя Петренко В. С.