Справа № 640/24442/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Київ № 640/24442/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві

про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053) про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати до стажу державної служби позивача період військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987, період роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та період роботи у Дарницький районній у м. Києві Державній адміністрації з 25.12.2012 по 30.04.2016 та призначити позивачу пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п.Ю Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII відповідно до заяви позивача до відповідача від 20.09.2019 про переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком державного службовця згідно із нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993№37253-ХІІ.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ч. 1 ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також стажу державної служби. Таким чином, не зараховуючи період військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987 до стажу держслужби позивача, ГУПФУ безпосередньо порушує норму прямої дії чинного Закону України. Окрім того, відповідно до п. 3 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого Постановою №283, до стажу державної служби включається також час роботи в організаціях, передбачених четвертим абзацом пункту 3 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049, яким встановлено, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, що є невід`ємною складовою оплати праці державного службовця, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України. Статтею ж 118 КЗпП України з урахуванням зазначеного у попередньому реченні винятку передбачені партійні, комсомольські та профспілкові організації. Отже Порядком, затвердженим Постановою №283 з урахуванням Постанови №1049 та ст. 118 КЗпП України стверджується зарахування до стажу державної служби періоду роботи у партійних організаціях.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що згідно ч. 3 статті 21 Закону України «Про державну службу» передбачено, що особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, - з дня призначення на посаду. Згідно трудової книжки ОСОБА_1 , а саме запису №33 зазначається, що гр.. ОСОБА_1 25.12.2012 вперше прийняв присягу державного службовця. Тобто тільки з 25.12.2012 року у позивача стаж роботи зараховується як державного службовця. Таким чином, на переконання відповідача період роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 не зараховується до стажу державної служби, оскільки позивач не працював на посаді державного службовця у той період, не приймав присягу державного службовця, йому не присвоювалася категорія, ранг державного службовця, а тому і відсутні підстави зараховувати період з 27.11.1989 по 24.10.1990 до стажу державної служби. Також, відповідачем наголошено, що позивач просить здійснити саме призначення пенсії за віком, проте, позивачу вже призначалася та позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і тому ніяк позивачу не може бути призначена пенсія повторно.

Позивач надав суду відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач намагається ввести суд в оману, а спроби відповідача виправдати свою відмову зарахувати до стажу держслужби позивача періоди військової служби та роботи на відповідальній посаді у Дарницькому райкомі Компартії України є юридично безпідставними, а отже протиправними. Позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває як пенсіонер на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві з квітня 2017 року та отримує пенсію за віком відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

20 вересня 2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про переведення на пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Листом від 15.10.2019 №245200/03 Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії держслужбовця на тій підставі, що у позивача відсутні необхідні 10 років стажу держслужби станом на 30.04.2016.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон № 889-VIII).

Згідно з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993, № 52, статті 490 із наступними змінами, далі - Закон № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до частини 1статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01 травня 2016 року право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці позивач працювала з 19 лютого 2003 року по 03 листопада 2009 року на посадах спеціаліста та головного спеціаліста управління освіти Хмельницького міськвиконкому, але вказані періоди відповідачем не зараховані до стажу, що дає право на пенсію державного службовця.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Так, пунктом 3 Порядку №283 встановлено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, період проходження позивачем військової служби в з 14.11.1980 по 08.04.1987 підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Відповідно до п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 №1049 (далі - Положення №1049).

В свою чергу, абзацом четвертим пункту 3 Положення №1049 встановлено, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України.

Водночас, статтею 118 КЗпП України передбачені партійні, комсомольські та профспілкові організації.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, наведене законодавство передбачає зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

Згідно із пунктом 4 Порядку №283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Поряд з цим, як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідачем не заперечується період роботи позивача у Дарницький районній у м. Києві Державній адміністрації з 25.12.2012 по 30.04.2016, як такий, що має зараховуватись до стажу державної служби.Більш того, відповідачем зазначено, що стаж ОСОБА_1 , як державного службовця становить 3 роки 4 місяці та 6 днів, що відповідає періоду роботи позивача у Дарницький районній у м. Києві Державній адміністрації.

Відтак, даний період роботи не є спірним в межах розгляду даної справи.

Аналізуючи встановлене, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1статті 37 Закону № 3723-ХІІі Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року № 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктом 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частини статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року (зразкова справа № 822/524/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням висновку Верховного Суду у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №822/524/18 та встановлених обставин у цій адміністративній справі, приходить до висновку, що відповідачем протиправно не було враховано до стажу державної служби позивача період військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987, період роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та відмовлено позивачеві у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та визнання протиправними дій ГУ ПФУ у м. Києві щодо не врахування до стажу державної служби позивача періоду військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987 та періоду роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно заяви від 20.09.2019.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Оскільки позивач перебуває на пенсії за віком, а 20 вересня 2019 року подав заяву про призначення (переведення) його на інший вид пенсії з усіма необхідними документами, то враховуючи висновки суду, пенсію на підставі Закону України «Про державну службу» слід призначити саме з 20 вересня 2019 року.

Таким чином, враховуючи встановлену вище протиправність дій відповідача, підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати до стажу державної служби позивача період військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987, період роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII відповідно до заяви від 20.09.2019 про переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком державного службовця згідно із нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993№37253-ХІІ.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи наведені вище висновки суду, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо не врахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987 та періоду роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно заяви від 20.09.2019.

2. Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період військової служби з 14.11.1980 по 08.04.1987 та період роботи на посаді інструктора Дарницького районного комітету комуністичної партії України з 27.11.1989 по 24.10.1990 та призначити позивачу пенсію за віком державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та п. 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII відповідно до заяви ОСОБА_1 від 20.09.2019 про переведення з пенсії за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком державного службовця згідно із нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993№37253-ХІІ.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 576, 30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень тридцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа