Справа № 420/3292/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3292/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача Дворнікова А.Ю.- за ордером

від відповідача Козеровська А.О. за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Одесоблпостачзбут» (, місцезнаходження: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16/6) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ ; від 29.08.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 16 квітня 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Одесоблпостачзбут» (, місцезнаходження: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16/6) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ ; від 29.08.2019 року.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року залишено позов без руху та надано термін для усунення недоліків, зокрема, щодо уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 13 травня 2020 року після усунення недоліків, що зумовили залишення позову без руху, уточнену позовну заяву про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ ; від 29.08.2019 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №№ ; від 29.08.2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, позивач зазначив, що відповідачем незаконно прийнято акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю № 5955/15-32-51-06/20945458 від 16.07.2019 року, яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з земельного податку, оскільки при перевірці податкової звітності з плати за землю за 2016 рік відповідачем мала використовуватись уточнююча податкова декларація від 12.12.2016 року № за 2016 рік з плати за землю на зменшення у сумі 62 988,71 грн., яка не була врахована контролюючим органом та не відображена у ІКП з технічної помилки, що підтверджено відповіддю ГУ ДФС в Одеській області від 25.10.2017 року.

Тому, на думку позивача, неврахування вищевказаної уточнюючої податкової декларації призвело до застосування іншого документа (декларації від 11.02.2016 року № ), згідно з якого визначено податкове зобов`язання, а також неправильно підраховано так звану несвоєчасну сплату узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю за звітний період 2016 рік.

До суду 29 травня 2020 року (вхід. 20620/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Так, відповідач зазначив, що ГУ ДФС в Одеській області проведена перевірка податкової звітності з плати за землю за 2016 рік податку земельного податку та/або орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності ТОВ «Одесоблпостачзбуд», якою встановлено порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 та п.287.3, п.287.4 ст. 287 Податкового кодексу України. За наслідками перевірки складено акт про результати перевірки податкової звітності з плати за землю ТОВ «Одесоблпостачзбуд» № 5955/15-32-11-06/20945458 від 16.07.2019 року, на підставі якого складено податкові повідомлення рішення № від 29.08.2019 року, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 20 % у сумі 18918,26 гри. та № від 29.08.2019 року, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 10 % у сумі 2783,49 грн. за порушення терміну сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю протягом строків, визначених п.п. 57.1 ст. 57 та п.287.3, П.287 ст. 287 Податкового кодексу України.

Ухвалою від 06 липня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів до 11 серпня 2020 року.

Позивач, в свою чергу, надав письмові пояснення, відповідно до якого наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідачем порушено строк проведення камеральної перевірки, оскільки камеральна перевірка може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання декларації. Також позивач зазначив, що 06.12.2017 року Одеським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про залишення позову відповідача без розгляду про стягнення податкового боргу по земельному податку за 2016 рік.

Відповідач заперечення не надав.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 28 липня 2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 вересня 2020 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні не визнав позовні вимоги та посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши у вступному слові пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються та заперечення відповідача, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 липня 2019 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з плати за землю (земельний податок та /або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), за наслідками якої складено акт № 5955/15-32-51-06/20945458 від 16.07.2019 року, відповідно до висновків якого встановлено, що платник податків порушує терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю протягом строків, визначених п. 57. 1 ст. 57 ПК України, п. 287. 3, п. 287. 4 ст. 287 ПК України, несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з плати за землю (земельного податку /орендної плати) в сумі 127 945,20 грн. (а.с.42-44).

На підставі акту перевірки № 5955/15-32-51-06/20945458 від 16.07.2019 року контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №№ від 29.08.2019 року, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 20 % у сумі 18918,26 гри. та № від 29.08.2019 року, яким застосовано штрафні санкції розмірі 10 % у сумі 2783,49 грн. (а.с.45-46).

Суд встановив, що позивачем подано скаргу на зазначені податкові повідомлення-рішення та ГУДФС в Одеській області листом «Щодо результатів розгляду скарги» від 27.08.2019 року вих. № 17628/10/15-32-51-06-09 повідомило позивача про те, що скаргу залишено без задоволення.

Судом досліджена податкова декларація з плати за землю за 2016 рік на суму за рік в розмірі 251 800, 57 грн. від 11.02.2016 року № (а.с. 10-12), уточнююча податкова декларація з пати за землю за 2016 рік від 12.12.2016 року № , відповідно до якого нараховано до зменшення податкового зобов`язання на суму 62 988, 71 грн. та сума за рік складає 188 811, 86 грн. (а.с. 13-15), облікова картка платника податків з плати земельного податку за 2016 рік (а.с. 49-63), відповідно до якої вбачається, що контролюючим органом зменшено плату самостійно визначеного зобов`язанням з плати за землю згідно уточнюючої податкової декларації № від 12.12.2016 року (а.с. 60-63).

Також суд встановив, що у 2017 року Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області зверталась до суду із позовом до ПАТ «Одесоблпостачзбуд» про стягнення податкового боргу у розмірі 46 482, 69 грн., заборгованість по земельному податку по податковій декларації № від 11.02.2016 року (а.с. 94-97). Цей позов ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від06.12.2017 року по справі № 815/4705/17 залишено без розгляду у зв`язку з відсутністю податкового боргу у відповідача за заявою позивача (а.с. 146).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України.

Статтею 269 ПК України встановлено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ПК України, об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що ПАТ «Одесаоблпостачзбут» (нині - ТОВ «Одесаоблпостачзбут») є платником земельного податку.

Так, суд встановив, що 11.02.2016 року ПАТ «Одесаоблпостачзбут» подано до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік та 12.12.2016 року подано уточнюючу декларацію за 2016 рік (а.с.10-15).

Судом відхиляються доводи позивача, що контролюючим органом не враховано подану уточнюючу декларацію, оскільки вони спростовуються даними облікової картки платника податків, відповідно до якої вбачається, що контролюючим органом зменшено плату самостійно визначеного зобов`язанням з плати за землю згідно уточнюючої податкової декларації № від 12.12.2016 року (а.с. 60-63).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Згідно з ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Так, суд встановив, що контролюючим органом проведено камеральну перевірки та складено акт № 5955/15-32-51-06/20945458 від 16.07.2019 року з питань порушення платником податку терміну сплати самостійного визначеного податкового зобов`язання, що не стосується перевірки показників поданої податкової звітності.

Тому, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно проведено камеральну перевірку з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, оскільки перевірка проводилась з інших питань та, відповідно, доводи позивача щодо пропуску строку проведення камеральної перевірки, відхиляються судом.

Також відхиляються судом доводи позивача, що відповідач у 2017 році відкликав позов у зв`язку з погашенням податкового боргу по земельному податку за 2016 рік, оскільки матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом нараховано позивачу податкове зобов`язання - штраф за несвоєчасну сплату самостійно визначеного податкового зобов`язанням податок за землю. Нарахований штраф не був предметом спору.

Так, відповідно п.п. 286. 2 - 286. 3 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з п.п. 287.3 287. 4 ст. 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПКУ, такий платник притягується що відповідальності.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Даними облікової картки платника підтверджено, що позивачем здійснено сплату грошового зобов`язанням із пропуском встановленого законом строку.

У свою чергу, суд зазначає, що позивач не надав суду жодного доказу на спростування доводів відповідача щодо пропуску строку оплати основного грошового зобов`язання.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку з несплатою позивачем самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57 та п.287.3, п.287.4 ст. 287 Податкового кодексу України, за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки податкової звітності з плати за землю ТОВ «Одесоблпостачзбуд» № 5955/15-32-11-06/20945458 від 16.07.2019, відповідачем правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги не належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 139 КАС України не підлягають стягненню на користь позивача, та відсутні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, жодні витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Одесоблпостачзбут» (, місцезнаходження: 65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 16/6) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ ; від 29.08.2019 року,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 17» вересня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.