Справа № 808/1535/17
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2020 року Справа № 808/1535/17 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 339 605,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла в результаті несплати зобов`язань за самостійно поданою декларацією, донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг відповідачем не сплачено, а тому він підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 339 605,39 грн.

Ухвалою суду від 31.05.2017 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви; у встановлений строк недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 15.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1535/17, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.07.2017.

Ухвалами суду від 04.07.2017 та від 05.09.2017, за клопотаннями відповідача, провадження у справі зупинено до 05.09.2017 та до 03.10.2017 відповідно. Ухвалами суду від 05.09.2017 та від 03.10.2017 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 03.10.2017 провадження у справі №808/1535/17 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 808/1832/17.

Ухвалою суду від 23.06.2020 провадження у справі №808/1535/17 поновлено; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; судове засідання призначено на 14.07.2020.

Ухвалою суду від 14.07.2020 відкладено розгляд справи до 06.08.2020 та зобов`язано позивача надати до судового засідання довідку про заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та інтегровану картку платника податків - відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період з 15.01.2017 по день надання такої картки. Позивачем вимоги ухвали суду від 14.07.2020 не виконано; документів не надано.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до довідки про податкову заборгованість до бюджету станом на 10.05.2017 та інтегрованої картки платника податків станом на 28.02.2017 за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на доходи з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 339 605,39 грн.

Як зазначає позивач, податковий борг виник у зв`язку із:

- самостійним поданням відповідачем звітної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік від 08.02.2017, якою самостійно визначено податкове зобов`язання у розмірі 47 844,04 грн.;

- проведенням податковим органом планової документальної виїзної перевірки з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку з доходів фізичних oсі6, військового збору та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 02.12.2016 №1964/08-15-13-04/ НОМЕР_1 . На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 254 904,41 грн., у т.ч. 203 275,53 грн. за податковими зобов`язаннями та 50 818,88 грн. за штрафними санкціями;

- нарахуванням пені в сумі 85 510,06 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, на підставі пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до приписів пп. 60.1.5 п. 60.1 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 254 904,41 грн., у т.ч. 203 275,53 грн. за податковими зобов`язаннями та 50 818,88 грн. за штрафними санкціями, оскаржене ним у судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №808/1832/17, яка набрала законної сили 30.01.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та, серед іншого, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області форми "Р" від 16.12.2016 № , в частині суми грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням в розмірі 196 983,85 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 49 245,96 грн.

Тобто, податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 № на момент розгляду адміністративної справи №8081535/17 у відповідності до приписів пп. 60.1.5 п. 60.1 ст. 60 ПК України вважається відкликаним, отже позовні вимоги в даній отже позовні вимоги в частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно стягнення з відповідача пені в сумі 85 510,06 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання слід зауважити наступне.

У відповідності до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується (п. 129.2 ст. 129 ПК України).

З матеріалів справи - довідки про заборгованість та інтегрованої картки платника податків судом встановлено, що пені в сумі 85 510,06 грн. нарахована контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 16.12.2016 № , яке вважається відкликаним.

За таких обставин, позовні вимоги в даній частині є необґрунтованими.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення податкового боргу, що виник внаслідок самостійного подання відповідачем податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік від 08.02.2017, слід звернути увагу на таке.

Пунктом 87.9 ст. 89 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 131.2 статті 131 ПК України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Вирішуючи спір по суті, суд, серед іншого, керується вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Слід наголосити, що спір розглядається у 2020 році, в той час як контролюючий орган звернувся із позовом у 2017 році, проте жодного доказу на підтвердження наявності у відповідача податкового боргу на момент розгляду справи по суті позивачем не надано; вимоги ухвали суду від 14.07.2020, якою позивача зобов`язано надати до судового засідання довідку про заборгованість Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та інтегровану картку платника податків - відповідача з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період з 15.01.2017 по день надання такої картки ним проігноровано.

Отже, всупереч приписів ст. 77 КАС України позивачем не надано жодного належного та достовірного доказу на підтвердження обґрунтованості своїх вимог.

Таким чином, враховуючи положення п. 87.9 ст. 89 ПК України, відповідно до яких погашення податкового боргу відбувається за черговістю його виникнення, наявність у відповідача станом на момент розгляду справи по суті несплачених узгоджених податкових зобов`язань за вказаною у позові декларацією є недоведеною.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги податкової недоведеними та відмовляє у їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 14.09.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко