Справа № 520/10219/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. № 520/10219/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Приймак Юлією Анатоліївною постанову від 30 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62689059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження в розмірі 69,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 62689059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження в розмірі 69,00 грн., прийнята всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з чим підлягає скасуванню з підстав того, що боржник ОСОБА_1 за виконавчим провадженням №61122857 добровільно та у повному обсязі виконав рішення Київського районного суду від 12.04.2018 по справі №640/14483/17. Таким чином, сам лише факт винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження з боржника.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку, передбаченому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 08.09.2020 р. о 14:00 год.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 р. у зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не прибули, витребуваних судом документів відповідачем не надано, розгляд справи відкладено на 15.09.2020 р. о 14:30 год.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав матеріали виконавчого провадження та заяву, в якій зазначив детальний розрахунок витрат, а саме: згідно Наказу Міністерства юстиції України №954/5 від 24.03.2017 р. - плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження становить 69,00 грн.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 суд на місці ухвалив, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне

Київським районним судом м. Харкова 12 квітня 2018 року ухвалене рішення по цивільній справі № 640/14483/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Київський районний відділ державної виконавчої служби ГУЮ в місті Харкові про визнання права власності на квартиру - задоволено в повному обсязі.

Вказаним судовим рішенням було вирішено, серед іншого, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судовою збору у розмірі 9450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Приймак Ю.А. 04 лютого 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61122857 за виконавчим листом №640/14483/17, виданим Київським районним судом м. Харкова 23 січня 2019 року по цивільній справі № 640/14483/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 9450,00 грн.

27 липня 2020 року ОСОБА_1 добровільно та у повному обсязі виконав рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2018 року по справі №640/14483/17, перерахувавши на депозитний рахунок Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) грошові кошти у розмірі 9450,00 грн. в рамках виконавчого провадження № 61122857, що підтверджено наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №0.0..1 від 27.07.2020 р.

Старшим державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Приймак Ю.А. 28.07.2020 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61122857 та виділено в окреме провадження стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Приймак Ю.А. про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2020 ВП №62689059 відкрито виконавче провадження з виконання постанови Шевченківського ВДВС у м. Харкові СМУМЮ (м. Харків) №61122857, виданої 28.04.2020, про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження а сумі 69,00 грн.

Позивачем 19.08.2020 було сплачено грошові кошти в сумі 69,00 грн., однак, не погодившись із вказаною постановою державного виконавця, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до стаття 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1404-VIІІ витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону №1404-VIІІ витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 "Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1300/29430 (далі - Наказ №2830/5), затверджені Види та розміри витрат виконавчого провадження.

Відповідно до розділу І "Види витрат виконавчого провадження" Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5, належать, зокрема: п.9 Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Відповідно до розділу ІІ "Розміри витрат виконавчого провадження" Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5, визначено, зокрема: 5. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пункті 9 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до встановленого Міністерством юстиції України розміру оплати.

Згідно Наказу Міністерства юстиції України від 29.12.2016 № 3917/5 «Про встановлення розмірів плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями» (в редакції згідно з Наказом Міністерства юстиції № 1468/5 від 08.05.2018) розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження (далі - Система) органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що витрати виконавчого провадження - це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження, витрати на пересилку поштової кореспонденції, друк документів, тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника, незалежно від до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 05.04.2019 у справі №296/3226/17, від 29.11.2018 у справі №748/1049/17.

Суд звертає увагу, що оскільки витрати виконавчого провадження компенсуються за рахунок боржника, безвідносно до того чи виконано рішення боржником у добровільному порядку, позивач помилково ототожнює виконавчий збір із витратами виконавчого провадження, у зв`язку з чим судом не приймаються до уваги посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі №2540/3203/18.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача про те, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови від 30 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62689059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження є незаконними, оскільки позивачем було виконано судове рішення у добровільному порядку.

У постанові № 62689059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження, старшим державним виконавцем визначено розмір витрат виконавчого провадження в сумі 69,00 грн.

Судом з наданої до суду державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяви, в якій останній зробив детальний розрахунок витрат, встановлено, що згідно Наказу Міністерства юстиції України №954/5 від 24.03.2017 р. - плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження становить 69,00 грн., розмір за плату якої і був визначений державним виконавцем у спірній постанові.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем правомірно зазначено в оскаржуваній постанові суму витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 69,00 грн., отже, спірна постанова прийнята на підставі та у відповідності до приписів чинного законодавства України, а позовні вимоги про скасування винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Приймак Юлією Анатоліївною постанову від 30 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62689059 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат виконавчого провадження в розмірі 69,00 грн., не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи відмову у задоволенні вимог адміністративного позову, судовий збір та витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 10 пов., м. Харків,61022, код 34952393) про скасування постанови - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин