Справа № 160/11024/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 вересня 2020 р. Справа № 160/11024/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-2), Міністерства соціальної політики України (відповідач-3) про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-2), Міністерства соціальної політики України (відповідач-3), в якій позивач просить:

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Кабінетом Міністрів України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-10359661 від 07/03/2020 «Про здійснення контролю щодо надання інформації для можливості звернення до суду задля захисту порушеного права» та запиту на інформацію до Мінсоцполітики України «про забезпечення мого особистого немайнового права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк» до Прем`єр-міністра України ОСОБА_2 (особисто), Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики України, яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Міністерством соціальної політики України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-10359661 від 07/03/2020 «Про здійснення контролю щодо надання інформації для можливості звернення до суду задля захисту порушеного права» та запиту на інформацію до Мінсоцполітики України «про забезпечення мого особистого немайнового права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк» до Прем`єр-міністра України ОСОБА_2 (особисто), Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики України, яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Дніпропетровською обласною державною адміністрацією статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-10359661 від 07/03/2020 «Про здійснення контролю щодо надання інформації для можливості звернення до суду задля захисту порушеного права» та запиту на інформацію до Мінсоцполітики України «про забезпечення мого особистого немайнового права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк» до Прем`єр-міністра України ОСОБА_2 (особисто), Кабінету Міністрів України, Мінсоцполітики України, яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом ліквідації корупційної схеми щодо перерахування субсидії через Ощадбанк, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Кабінетом Міністрів України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення до Прем`єр-міністра України Гончарука Олексія (особисто) БЛ-9764365 від 07/10/2019, БЛ-9815291 від 22/10/2019, БЛ-9819018 від 23/10/2019 про надання ОСОБА_3 допомоги, а саме: про нарахування субсидії за 2018-2019 рік та про працевлаштування по спеціальності телеоператор чи роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-9834552/Д1 від 28/10/2019 про порушення Мінсоцполітики України статті 19 закону «Про звернення громадян» щодо надання ОСОБА_3 допомоги, а саме: нарахування субсидії за 2018-2019 рік. та про працевлаштування по спеціальності телеоператор чи роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики України встановити винних осіб та нарахувати ОСОБА_3 субсидію за 2018-2019 рік, задля погашення заборгованості у розмірі 12 тис. грн., а також нарахувати субсидію на опалювальний період 2019-2020 рр., при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики забезпечити ОСОБА_3 матеріальною допомогою для можливості лікування, придбання харчів та можливості оплати транспортних витрат для відвідування центрів зайнятості, при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики України забезпечити роботою ОСОБА_3 по спеціальності телеоператор або роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-10001829 від 10/12/2019 про надання:1.Документу, який зобов`язує громадянина України, що знаходиться на обліку по безробіттю з 13 червня 2018 року сплачувати ЄСВ. 2.Документу про відкликання повідомлення від 16.10.2018 про відмову у наданні ОСОБА_3 субсидії, у зв`язку з несплатою ЄСВ продовж 3 місяців. 3. Документу про призначення субсидії за період з жовтня 2018 по жовтень 2019 року. 4. Документу про призначення субсидії з жовтня 2019 по квітень 2020 року. 5. Копії документів, які подані у 2018 році для призначення субсидії. При розгляді звернення БЛ-10069525 від 26/12/2019 про забезпечення співтворця інтелектуального продукту - технологія ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - використання енергетичного потенціалу відпрацьованих газів шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл без викидання відпрацьованих газів у довкілля та використання їх як альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©», що знижує вартість виробництва енергії до експлуатаційних витрат, ОСОБА_3 роботою, шляхом виділення кощтів на соціальну рекламу, задля підвищення екологічної свідомості посадових осіб державних органів влади та розуміння ними, які перспективи має технологія ІНФОРМАЦІЯ_1 », котра забезпечує зниження витрат мільярдних коштів на субсидії населенню та для утримання бюджетної сфери на оплату енергоносіїв, та надання доручення безробітній ОСОБА_3 розробити рекламну продукцію, яка б розказувала про перспективи впровадження технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 та таким чином погасити заборгованість за комунальні послуги і забезпечити особисте немайнове право громадянки України ОСОБА_3 на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права моєї дочки ОСОБА_3 на життя та її особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом скасування рішення Кабінету Міністрів України про відмову громадянину України у призначенні субсидії, у зв`язку з несплатою безробітним громадянином чи громадянкою єдиного соціального внеску, скасування рішення Кабінету Міністрів України про відмову громадянину України у призначенні допомоги по безробіттю та сплату за рахунок державного бюджету єдиного соціального внеску як таких, що порушують дію статті 3,21,22,24,46 Конституції України, у разі не забезпечення громадянина чи громадянки роботою, що призвело до моральних страждань за життя та здоров`я моєї дочки, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих на організацію життя моєї дочки та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення її особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Міністерством соціальної політики України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення до Прем`єр-міністра України ОСОБА_5 (особисто) БЛ-9764365 від 07/10/2019, БЛ-9815291 від 22/10/2019, БЛ-9819018 від 23/10/2019 про надання ОСОБА_3 допомоги, а саме: про нарахування субсидії за 2018-2019 рік та про працевлаштування по спеціальності телеоператор чи роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-9834552/Д1 від 28/10/2019 про порушення Мінсоцполітики України статті 19 закону «Про звернення громадян» щодо надання ОСОБА_3 допомоги, а саме: нарахування субсидії за 2018-2019 рік. та про працевлаштування по спеціальності телеоператор чи роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики України встановити винних осіб та нарахувати ОСОБА_3 субсидію за 2018-2019 рік, задля погашення заборгованості у розмірі 12 тис. грн., а також нарахувати субсидію на опалювальний період 2019-2020 рр.; при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики забезпечити ОСОБА_3 матеріальною допомогою для можливості лікування, придбання харчів та можливості оплати транспортних витрат для відвідування центрів зайнятості, при розгляді звернення БЛ-9841580 від 30/10/2019 про надання доручення Мінсоцполітики України забезпечити роботою ОСОБА_3 по спеціальності телеоператор або роботою пов`язаною з цифровими технологіями, при розгляді звернення БЛ-10001829 від 10/12/2019 про надання: 1.Документу, який зобов`язує громадянина України, що знаходиться на обліку по безробіттю з 13 червня 2018 року сплачувати ЄСВ. 2.Документу про відкликання повідомлення від 16.10.2018 про відмову у наданні . ОСОБА_3 субсидії, у зв`язку з несплатою ЄСВ продовж 3 місяців. 3.Документу про призначення субсидії за період з жовтня 2018 по жовтень 2019 року. 4.Документу про призначення субсидії з жовтня 2019 по квітень 2020 року. 5. Копії документів, які подані у 2018 році для призначення субсидії; при розгляді звернення БЛ-10069525 від 26/12/2019 про забезпечення співтворця інтелектуального продукту - технологія ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - використання енергетичного потенціалу відпрацьованих газів шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл без викидання відпрацьованих газів у довкілля та використання їх як альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ©», що знижує вартість виробництва енергії до експлуатаційних витрат, ОСОБА_3 роботою, шляхом виділення кощтів на соціальну рекламу, задля підвищення екологічної свідомості посадових осіб державних органів влади та розуміння ними, які перспективи має технологія ІНФОРМАЦІЯ_1 », котра забезпечує зниження витрат мільярдних коштів на субсидії населенню та для утримання бюджетної сфери на оплату енергоносіїв, та надання доручення безробітній ОСОБА_3 розробити рекламну продукцію, яка б розказувала про перспективи впровадження технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 та таким чином погасити заборгованість за комунальні послуги і забезпечити особисте немайнове право громадянки України ОСОБА_3 на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права моєї дочки ОСОБА_3 на життя та її особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом підготовки та подання на розгляд до Кабінету Міністрів України пропозиції про скасування рішення Кабінету Міністрів України про відмову громадянину України у призначенні субсидії, у зв`язку з несплатою безробітним громадянином чи громадянкою єдиного соціального внеску, скасування рішення Кабінету Міністрів України про відмову громадянину України у призначенні допомоги по безробіттю та сплату за рахунок державного бюджету єдиного соціального внеску як таких, що порушують дію статті 3,21,22,24,46 Конституції України, у разі не забезпечення громадянина чи громадянки роботою, що призвело до моральних страждань за життя та здоров`я моєї дочки, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих на організацію життя моєї дочки та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення її особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Кабінетом Міністрів України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-9795634 від 17/10/2019 до Прем`єр-міністра України ОСОБА_5 (особисто), Кабінету Міністрів України, Голови Дніпропетровської ОДА Бондаренко Олександра (особисто) про забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом: 1. надання матеріальної допомоги у розмірі 10 тис. грн. . для повернення боргів, придбання ліків та продуктів, 2. виділення коштів у 2019 році для фінансування робіт, а саме: розробка проекту утеплення стін та покрівлі будинку громадянина України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , забезпечення у 2019 році фінансування проекту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , що забезпечить можливість розповсюдити технологію ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виключити необхідність витрачати бюджетні кошти на субсидії та на оплату енергоносіїв для утримання бюджетної сфери, а також запобігатиме викидання шкідливих речовин у повітря, що зменшить ризики захворюваності людей та покращить добробут за рахунок зниження вартості товарів і послуг. 1. виділення об`єкта (котла) та фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології ІНФОРМАЦІЯ_1 »; 2. надання гарантій держави про сплату кредиту за програмою Уряду «теплі кредити»; 3. виділення коштів у розмірі 10 тис. грн. для сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та позовної заяви до КМУ задля захисту порушеного права; 4. виділення субсидії на опалювальну площу будинку 199,6 кв. м. яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, без здійснення контролю на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян», та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Дніпропетровською обласною державною адміністрацією статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-9795634 від 17/10/2019 до Прем`єр-міністра України ОСОБА_5 (особисто), Кабінету Міністрів України, Голови Дніпропетровської ОДА Бондаренко Олександра (особисто) про забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом: 1. надання матеріальної допомоги у розмірі 10 тис. грн. . для повернення боргів, придбання ліків та продуктів, 2. виділення коштів у 2019 році для фінансування робіт, а саме: розробка проекту утеплення стін та покрівлі будинку громадянина України ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . забезпечення у 2019 році фінансування проекту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , що забезпечить можливість росповсюдити технологію ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та виключити необхідність витрачати бюджетні кошти на субсидії та на оплату енергоносіїв для утримання бюджетної сфери, а також запобігатиме викидання шкідливих речовин у повітря, що зменшить ризики захворюваності людей та покращить добробут за рахунок зниження вартості товарів і послуг. 4. виділення об`єкта (котла) та фінансування робіт для проведення досліджень та встановлення ефективності технології ІНФОРМАЦІЯ_1 »; 5. надання гарантій держави про сплату кредиту за програмою Уряду «теплі кредити»; 6. виділення коштів у розмірі 10 тис. грн. для сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та позовної заяви до КМУ задля захисту порушеного права;7. виділення субсидії на опалювальну площу будинку 199,6 кв. м. яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, без здійснення контролю на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян», та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Міністерством соціальної політики України статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-9750037 від 03/10/2019 до Міністерства соціальної політики України про надання матеріальної допомоги для оплати за газ, ліки, продукти харчування і для погашення боргів, призначення субсидії для опалюванню будинку площею у розмірі 199,6 кв. м., задля забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля, при розгляді звернення БЛ-9749383 від 03/10/2019 до Міністерства соціальної політики України про надання грошової допомоги для оплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та позовної заяви «Про забезпечення Кабінетом Міністрів України, Дніпропетровською обласною радою та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля», яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, без здійснення контролю, на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян», а також причиною моїх душевних чи моральних страждань є безумовно бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо підготовки та подання на розгляд до Кабінету Міністрів України пропозиції про скасування рішення Кабінету Міністрів України щодо відмови громадянину України у призначенні субсидії, якщо у громадянина є заборгованість за газ чи електроенергію, у зв`язку з скороченням норм споживання енергоносіїв, скороченням опалювальної площі на одну особу, без надання громадянину допомоги для утеплення будинку чи квартири, переобладнання системи опалювання та заміни котла на більш економічний, без підвищення пенсії, яка б надавала можливість сплачувати кошти за енергоносії, як такого, що порушує дію статті 3,21,22,24,46 Конституції України, та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні чи моральні страждання, причиною яких є порушення Дніпропетровською обласною державною адміністрацією статті 1,4,19,28 закону України «Про звернення громадян» при розгляді звернення БЛ-9750037 від 03/10/2019 до Міністерства соціальної політики України про надання матеріальної допомоги для оплати за газ, ліки, продуктів харчування і для погашення боргів, призначення субсидії для опалюванню будинку площею у розмірі 199,6 кв. м., задля забезпечення особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля, при розгляді звернення БЛ-9749383 від 03/10/2019 до Міністерства соціальної політики України про надання грошової допомоги для оплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову та позовної заяви «Про забезпечення Кабінетом Міністрів України, Дніпропетровською обласною радою та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією особистого немайнового права громадянина України ОСОБА_1 на життя і безпечне для життя і здоров`я довкілля», яке було переадресовано до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, без здійснення контролю, на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян», а також причиною моїх душевних чи моральних страждань є безумовно бездіяльність Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо підготовки та подання на розгляд до Кабінету Міністрів України пропозиції про скасування рішення Кабінету Міністрів України щодо відмови громадянину України у призначенні субсидії, якщо у громадянина є заборгованість за газ чи електроенергію,у зв`язку з скороченням норм споживання енергоносіїв, скороченням опалювальної площі на одну особу, без надання громадянину допомоги для утеплення будинку чи квартири, переобладнання системи опалювання та заміни котла на більш економічний, без підвищення пенсії, яка б надавала можливість сплачувати кошти за енергоносії, як такого, що порушує дію статті 3,21,22,24,46 Конституції України, та як наслідок цього порушення та не забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, що призвело до загрози відключення мого будинку від газопостачання та несе загрозу моєму життю та здоров`ю від голоду та холоду, а також призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від мене на 77 році мого життя додаткових зусиль спрямованих для організації свого життя та необхідності, зокрема, звернень до державних органів влади та до суду задля захисту та забезпечення особистого немайнового права на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, яку я визначаю у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімуму для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2020 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-2), Міністерства соціальної політики України (відповідач-3) про відшкодування моральної шкоди не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>».

З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч.1 ст.2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є виконання ним владних управлінських функцій, які він повинен здійснювати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, що виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, якщо суб`єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказаних владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції і відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

За правилами п.1 ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 9 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З матеріалів позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги виключно про відшкодування моральної шкоди без заявлення позовних вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідачів суб`єктів владних повноважень та без вимог про зобов`язання вчинити цих суб`єктів будь-які дії чи утриматися від їх вчинення. Хоча у позовній заяві ОСОБА_1 і зазначає про свою незгоду з певними діями відповідачів, зокрема, щодо розгляду ними звернень позивача, проте такі дії (бездіяльність) чи рішення позивачем у цій позовній заяві не оскаржуються (відповідних позовних вимог ОСОБА_1 не заявлено).

Відповідно до частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зважаючи на те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені ОСОБА_1 без заявлення в одному провадженні з ними вимог про вирішення публічно-правового спору (без заявлення позовних вимог про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідачів суб`єктів владних повноважень та без вимог про зобов`язання вчинити цих суб`єктів будь-які дії чи утриматися від їх вчинення), цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Дніпропетровської обласної державної адміністрації (відповідач-2), Міністерства соціальної політики України (відповідач-3) про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

На виконання вимог частини 6 статті 170 КАС України роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до цивільної юрисдикції, тому він може звернутися з даною позовною заявою до місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Також роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя О.М. Турова