Справа № 460/569/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/569/20 пров. № А/857/4536/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання: Смолинця А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Друзенко Н.В., час ухвалення судового рішення 09 год 27 хв у м. Рівне, дата складання повного тексту судового рішення 16 березня 2020 року) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року Фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - ГУ ДПС, відповідач) № від 21.01.2020 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн, згідно абз.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95-ВР).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позов було задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями закінчився 22.11.2019, з огляду на сплив річного терміну її дії. Відповідно реалізація алкогольних напоїв 23.11.2019 вважається такою, що відбулася без ліцензії, що є порушенням вимог Закону №481/95-ВР. Вказує, що цим Законом не встановлено окремого порядку визначення і встановлення часового моменту, що породжує та припиняє правовідносини за вказаними ліцензіями, а тому застосовуючи принцип аналогії закону, обчислення спірного періоду слід здійснювати за правилами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), яким передбачено, що строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а відтак, суб`єкт господарювання має право здійснювати торгівлю ліцензійними товарами до дати, зазначеної в ліцензії, при цьому останнім днем торгівлі буде дата, що передує даті, зазначеній в такій ліцензії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як ФОП.

22.11.2018 позивачем було отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за реєстраційним номером 1800047, з терміном дії з 23.11.2018 до 23.11.2019. Усі квартальні періоди дії ліцензії позивачем оплачено, про що свідчать відмітки на зворотному боці ліцензії

21.12.2019 посадовими особами ГУ ДПС на підставі наказу №984 від 20.12.2019 та направлень на перевірку №166, 167 від 20.12.2019 було проведено фактичну перевірку кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , предметом якої були питання додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Разом з тим, на час проведення перевірки, позивачу на підставі його заяви від 18.11.2019 та оплати за перший квартал було видано нову ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) реєстраційний номер 1900201, дата реєстрації 25.11.2019, з терміном дії з 27.11.2019 до 27.11.2020.

За результатами фактичної перевірки складено акт №261/17-00-32-01/ НОМЕР_1 від 21.12.2019, відповідно до змісту якого в ході перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв 23.11.2019, зокрема, згідно АІС «Податковий блок» - «Аналітична система» - «Чеки» (фіскальні чеки зазначені в додатку до акту), реалізовано 11 пляшок алкогольних напоїв на суму 518,00 грн. Зазначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (пивом) здійснена без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ст.15 Закону №481/95-ВР.

На підставі акту перевірки №261/17-00-32-01/ НОМЕР_1 від 21.12.2019 ГУ ДПС було прийнято рішення № від 21.01.2020, яким до позивача застосовано фінансові санкції за роздрібну торгівлю алкогольним напоями без ліцензії у розмірі 17000,00 грн, згідно абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було допущено порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (пива) в останній день чинності ліцензії 23.11.2019, а тому оспорюване рішення не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, які визначені у частині другій статті 2 КАС України, порушує права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.12 ст.15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абз.5 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР встановлено відповідальність суб`єктів господарювання у вигляді штрафів у разі здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Відповідно до п.23 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №493 від 13.05.1996 (далі Порядок №493), який діяв до 30.08.2019, тобто в період видачі позивачу ліцензії 1800047 від 22.11.2018, роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може провадитися суб`єктами підприємницької діяльності незалежно від форм власності, в тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається на лицьовому боці : найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію; на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності.

Зважаючи на вимоги наведених вище положень, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Вважаючи, що позивач 23.11.2019 не мав права реалізовувати алкогольні напої за недіючою ліцензією, відповідач застосував до нього штраф (фінансову санкцію) оспорюваним рішенням.

Визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаної ліцензії, отриманою позивачем.

Згідно із наведеними положеннями Закону №481/95-ВР, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається повноваженим органом строком дії - один рік. При цьому, у відповідності до Порядку, на бланку ліцензії, на лицьовому боці зазначається, серед іншого її термін дії.

З матеріалів справи видно, що 22.11.2018 контролюючим органом було видано позивачу ліцензію про право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 23.11.2018 до 23.11.2019.

Отже, термін дії даної ліцензії був встановлений повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення.

При цьому, дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», форму та зміст ліцензії визначає спеціально уповноважений орган з питань ліцензування. У ліцензії, що видається на паперовому носії, повинні бути зазначені такі дані: 1) найменування органу ліцензування, що прийняв рішення про видачу ліцензії, номер і дата прийняття такого рішення; 2) вид господарської діяльності; 3) дані про ліцензіата щодо: юридичної особи або її філій, інших відокремлених підрозділів - найменування, ідентифікаційний код; фізичної особи - підприємця - прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер платника податків ліцензіата - фізичної особи - підприємця (серія, номер та дата видачі її паспорта, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті); 4) прізвище, ім`я, по батькові керівника органу ліцензування, який підписав рішення про видачу ліцензії. Ліцензія на паперовому носії має бути підписана керівником органу ліцензування, який підписав рішення про видачу ліцензії (або уповноваженою ним посадовою особою), і завірена гербовою печаткою цього органу ліцензування.

У сторін виникли розбіжності при з`ясуванні питання щодо строку дії ліцензій підприємця на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Закон №481/95-ВР не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Частиною шостою статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

Так, відповідно до ч.1, 2 ст.251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до ст.252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст.253 цього Кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом ст.254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (ч.1 ст.255 ЦК України).

Терміни дії ліцензії був обмежений повноваженим органом з настанням календарного дня, зокрема, 23.11.2019, шляхом зазначення в них прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно ч.1 ст.3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Частиною другою статті 4 Конвенції передбачено, якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 23.11.2019» та положень Конвенції, доводи позивача про недопущення ним порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій 23.11.2019, є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

За змістом ст.15 Закону №481/95-ВР, плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами визначена, як щорічна. Відповідач самостійно визначає дату початку та дату закінчення (закінчення строку (терміну) дії), ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме : реєстраційний номер 1800047 - з 23.11.2018 до 23.11.2019, що відповідає положенням ст.14 цього Закону, оскільки нова ліцензія видається органом ліцензування не раніше ніж останній робочий день дії попередньо виданої ліцензії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивачем не було допущено порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (пива) в останній день чинності ліцензії 23.11.2019. На час перевірки наявна у позивача ліцензія на роздрібну торгівлю тютюновими виробами в установленому порядку призупинена чи анульована не була.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 по справі №821/573/16, від 25.04.2018 по справі №803/350/17.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність оспорюваного рішення.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року по справі №460/569/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 17.09.2020.