Справа № 520/8221/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 вересня 2020 р. № 520/8221/2020

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого - судді Білової О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) до Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" (вул. Лозівська, буд. 5,м. Харків,61139, ) про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з адміністративним позовом до Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури", в якому просить суд стягнути з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ПА НОМЕР_1 в ХОУ АТ «Ощадбанк» МФО 351823 ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2019 року по травень 2020 року в сумі 276777,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на пенсійному обліку як платник податків. Має заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату пільгових пенсій за період з грудня 2019 року по травень 2020 року в сумі 276777,79 грн за Списком № 1, яка своєчасно не сплачена.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - керівника підприємства - голови Ліквідаційної комісії - Іванова С.В. - через канцелярію суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач перебуває в процедурі ліквідації та йому не мають надсилати розрахунки фактичних витрат на доставку пільгових пенсій, а також наявні підстави для зняття підприємства з обліку в органах пенсійного фонду через його припинення.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Харківський завод електроапаратури" (далі - ДП "Харківський завод електроапаратури") зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як платник страхового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, колишнім працівникам відповідача було призначено пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" - окремі роботи та умови праці на підприємстві відповідача відповідають Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. "а, в-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року. за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок; працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування; жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

На час розгляду справи за відповідачем лічиться заборгованість зі сплати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з грудня 2019 року по травень 2020 року в сумі 276777,79 грн.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за ставкою 100 відсотків від об`єкта оподаткування.

Відповідно до чинного законодавства, пенсії, що призначені відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду України до досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого чинним законодавством. Після досягнення працівниками, які вийшли на пенсію на пільгових умовах, пенсійного віку, виплата здійснюється на загальних підставах за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі Інструкція).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції № 21-1, для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6.4 Інструкції № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно п. 6.5 Інструкції № 21-1, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Положеннями п.6.7 Інструкції № 21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з грудня 2019 року по травень 2020 року на суму 276777,79 грн. за Списком № 1, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, на відповідача покладено обов`язок по відшкодуванню органу Пенсійного фонду України витрат на виплату та доставку пільгових пенсій колишнім працівникам відповідача.

Водночас, щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, щодо того, що останній перебуває у ліквідаційній процедурі, через що йому не мають надсилатися розрахунки фактичних витрат на доставку пільгових пенсій, суд зазначає наступне.

Так, відповідач у відзиві на позов, посилається на наказ Національного космічного агентства України № 277 від 03.09.2010, яким прийнято рішення ліквідувати ДП "Харківський завод електроапаратури" та утворити ліквідаційну комісію ДП "Харківський завод електроапаратури".

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по ДП "Харківський завод електроапаратури" судом встановлено, що відповідач перебуває в стані припинення з 07.09.2010.

Частиною 4 статті 91 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників; юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Підприємство вважається ліквідованим лише після внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до абз. 2 п. 6.8. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постанова правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, у разі ліквідації підприємства без правонаступників або визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням такого підприємства та безпосередньо підприємству не направляються.

З огляду на викладене, розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах органами Пенсійного фонду України не направляються на адресу підприємств, які ліквідовані (в ЄДР внесено запис саме про ліквідацію, а не перебування у стані припинення) або підприємств, які визнані банкрутом та щодо яких відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Так само, щодо доводу відповідача про наявність підстави для зняття з обліку в органах пенсійного фонду Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури", підставою для цього в силу припису ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань» є саме припинення юридичної особи.

Таким чином, до внесення запису про припинення підприємства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, навіть на етапі ліквідації, підприємство перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та має виконувати обов`язки, передбачені законодавством, зокрема, нести витрати на виплату та доставку пільгових пенсії.

Водночас, суд зазначає, що відповідачем у письмовому відзиві на позов не наведено жодної норми, що передбачала б підстави, з яких відповідач мав би право повертати позивачеві розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Харківський завод електроапаратури" станом на час розгляди справи перебуває в стані припинення, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, відомостей про наявність запису про припинення (ліквідацію) підприємства суду не надано, а тому, відповідач має нести обов`язки, встановлені законодавством.

З огляду на викладене, доводи відповідача, викладені у письмовому відзиві на позов, є необґрунтованими та ґрунтуються на невірному тлумаченні положень чинного законодавства, відповідно, не спростовують заявлених позовних вимог.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області також підтверджується розрахунком суми боргу .

На теперішній час заборгованість відповідача за період з грудня 2019 року по травень 2020 року включно складає 276777,79 грн.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а відповідач належними доказами не довів факту погашення заборгованості у розмірі 276777,79 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» (, 61139, м. Харків, вул. Лозівська, буд.5) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_2 в ХОУ АТ «Ощадбанк» МФО 351823 ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2019 року по травень 2020 року в сумі 276777,79 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2020 року.

Суддя Білова О.В.