Справа № 826/5954/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року м. Київ № 826/5954/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, з вимогами:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу; винагорода за безпосередню участь в АТО;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу; винагорода за безпосередню участь в АТО, починаючи з 01.01.2018.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому протиправно відмовлено у включенні до розрахунку пенсії складових, з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду; грошову допомогу на оздоровлення; матеріальну допомогу для вирішення соціально- побутових питань; премію згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагороду за тривалу безперервну службу; винагороду за безпосередню участь в АТО.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Копія цієї ухвали із визначенням строку для надання відзиву на позов була направлена відповідачу засобами потового зв`язку та отримана представником відповідача 20.04.2018.

Своїм правом на надання відзиву на позов відповідач не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

Також матеріали справи містять заяву позивача про пришвидшення розгляду справу у зв`язку з її великим значенням для нього.

Ознайомившись з позиціями сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , проходив військову службу в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського, де отримував грошове забезпечення.

14.12.2017 наказом Міністра оборони України №919 він був звільнений у запас, у зв`язку із закінченням строку контракту, з посади начальника відділу особового складу.

Наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (по стройовій частині) №281 від 29.12.2017 позивач був виключений зі списків особового складу частини та направлений для зарахування на військовий облік до Солом`янського районного у м. Києві військового комісаріату.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує пенсію, призначену довічно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01.03.2018 №14/2340.

В лютому 2018 року позивачем було отримано довідку Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 23.02.2018 №182/3/271 про суми нарахованого грошового забезпечення за період з 01.11.2015 по 31.12.2017, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З цієї довідки вбачається, що окрім грошового забезпечення, з якого було призначено пенсію позивачу, до складу грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування також входили:

- щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»;

- грошова допомога на оздоровлення;

- матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань;

- винагорода за тривалу безперервну службу;

- премія згідно ст.27 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- винагорода за безпосередню участь в АТО.

Враховуючи, що при призначенні пенсії позивачу в її розрахунок не було враховано такі види грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалу безперервну службу, винагорода за безпосередню участь в АТО, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із проханням провести перерахунок призначеної йому пенсії з урахуванням всіх видів його грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом від 03.04.2018 №13120/03/К-2818 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку із посиланням на те, що в ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 не зазначені такі види грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, а отже їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону.

Вважаючи таку відмову відповідача у здійсненні перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

29.03.2017 Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №203 «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві». Вказаною постановою затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фронду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме: Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві реорганізовано шляхом злиття та створено нову юридичну особу Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Таким чином, станом на день постановлення вказаного рішення, особою, до якої перейшли права і обов`язки відповідача у цій справі, передані на підставі наведених вищевказаних нормативно-правових актів, є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (). З урахуванням змісту позовних вимог та доводів, наведених на їх обґрунтування на підставі ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про необхідність заміни первинного відповідача процесуальним правонаступником у спірних правовідносинах Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 (надалі Закон №2011-ХІІ), також вказаний закон встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (в редакції станом на час перебування позивача на службі та призначення йому пенсії) врегульовано питання структури та умов грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу.

Відповідно до п.1.2 розділ І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (чинна станом на час проходження позивачем служби та призначення пенсії) (надалі Інструкція №260) грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно п.30.1 розділу ХХХ Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.31.1 розділу ХХХ Інструкції №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право преміювати осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби.

У п. 32.1 розділу ХХХ Інструкції №260 зазначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, одноразово, залежно від тривалості безперервної календарної військової служби, виплачується винагорода.

Згідно п. 33.1 розділу ХХХ Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» наказом Міністерства оборони України від 10.02.2016 №67 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, якою визначено порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Згідно п.п.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (чинна станом на час перебування позивача на службі та призначення йому пенсії) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Згідно наданої позивачем довідки №182/3/271, виданої Національним університетом оборони України ОСОБА_2 23.02.2018, за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням позивача (з 01.11.2015 по 31.12.2017) позивач отримував одноразові види грошового забезпечення грошову винагороду за безпосередню участь в АТО, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, винагороду за тривалість безперервної військової служби, премію згідно вказаних у довідці розмірів.

Згідно примітки до вказаної довідки зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на вищевказані суми Національним університетом оборони України Імені Івана Черняховського проводилося нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та його виплата; згідно із Законом України від 24.12.2015№909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» з 01.01.2016 утримання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу не проводиться.

Відповідачем у листі від 03.04.2018 №13120/03/К-2818 підставою для відмови у врахуванні вказаних одноразових додаткових видів грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії позивача стало посилання на зміст ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 та п.7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393.

Згідно ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі Закон №1788-XII) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 4 Закону №1788-XII встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

Згідно п.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (надалі Закон №1058-IV) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.5 вказаного Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Тобто, згідно спеціальних Законів України, що регулюють питання пенсійного забезпечення, передбачено включення до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії всіх видів доходу, з якого були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески, і вказаний Закон також поширюється і на військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі Закону №2262-XII) як закону спеціального щодо визначення статусу військовослужбовців та прирівняних до них осіб, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (надалі Порядок №393, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Тобто, ч.3 ст.43 Закону №2262-XII та п.7 Порядку №393 звужують коло складових грошового утримання, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і які враховуються для обчислення пенсії, обмеживши їх лише щомісячними додатковим видами грошового забезпечення та виключивши одноразові.

Вирішуючи питання конкуренції вказаних норм законів, суд виходить з того, що положення спеціальних Законів України з питань пенсійного забезпечення підлягають переважному застосуванню перед положеннями Закону №2262-XII.

Окремо суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 5 Закону №1058-IV з моменту набрання ним чинності виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

При цьому суд враховує, що наявність у ч.3 ст. 43 Закону №2262-XII вказаного обмеження у порівнянні з положеннями спеціальних Законів України з питань пенсійного забезпечення може мати місце, проте, має бути обґрунтоване для відповідності вимогам щодо якості закону як складової принципу верховенства права, що відсутнє в даному випадку.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, винагорода за тривалість безперервної військової служби, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грошова винагорода за безпосередню участь в АТО, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено ОСОБА_1 у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу; винагорода за безпосередню участь в АТО.

Належним способом відновлення порушеного права позивача є покладення на відповідача обов`язку здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу: винагорода за безпосередню участь в АТО, починаючи з 01.01.2018

Відповідно до пунктів 3, 4, 10 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально- побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу; винагорода за безпосередню участь в АТО.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з якого було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме: щомісячна додаткова грошова винагорода; грошова допомога на оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; винагорода за тривалу безперервну службу; винагорода за безпосередню участь в АТО, починаючи з 01.01.2018.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська