Справа № 243/6887/20
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/86/2020
Номер справи 243/6887/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» вересня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю:

- секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

- позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції БУДОВСЬКОГО Василя Вікторовича, про визнання протиправними дій та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Будовського В.В., про визнання протиправними дій та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 30 липня 2020 року він рухався на транспортному засобі «Mitsubishi ASX» державний номерний знак НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Радужна у напрямку перехрестя вул. Свободи та Торгова в районі буд. № 16 вул. Свободи був зупинений відповідачем - інспектором взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Будовським В.В. Відповідач повідомив, що він порушив вимогу проїзду перехрестя 8.7.3 е ПДР України, проїхавши на заборонений сигнал світлофору червоного кольору. У зв`язку із чим 30 липня 2020 року відповідачем було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344, якою встановлено порушення п. 8.7.3 е ПДР України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 гривень.

ОСОБА_1 зазначає, що оскільки він рухався по вул. Радужна і виїжджаючи на вул. Свободи для нього не був орієнтиром світлофор на перетині вул. Свободи та Торгової, адже на виїзді вул. Радужна не встановлено світлофор, а також цей виїзд знаходиться посередині перехрестя вул. Свободи та Торгова. На виїзді з вул. Радужна стоїть знак 2.1 (дати дорогу), який інформує про те, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. Свою провину він не вбачає, оскільки перетин перехрестя був згідно всіх правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вважає, що відповідачем було порушено вимоги ст. ст. 278-280 КУпАП, а саме не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, не було з`ясовано факт вчинення адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, посилаючись на Рішення Конституційного суду № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Просить суд визнати протиправними дії інспектора взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Будовського Василя Вікторовича при винесенні Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року та скасувати дану Постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судове засідання відповідач - інспектор взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Будовський В.В. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав Заяву про розгляд справи у його відсутності.

У наданому до суду Відзиві на позовну заяву відповідач - інспектор взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Будовський В.В., зазначив, що 30 липня 2020 року о 23 годині 13 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi ASX, номерний знак НОМЕР_2 в м. Слов`янськ проїхав перехрестя вул. Свободи та вул. Торгова на заборонний «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е) ПДР України. Після зупинки зазначеного транспортного засобу відповідач підійшов до водія ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п 8.7.3.е) ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Згідно ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом Постанови та запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу.

Згідно з п. 2.3.б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. ОСОБА_1 не стежив за дорожньою обстановкою, хоча зобов`язаний був це зробити. Згідно з п. 8.7.3.е) ПДР «червоний» сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідач вважає, що у відповідності до ст. 33 КУпАП, згідно якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, стягнення відносно позивача було накладено правомірно. Відповідач зазначає, що він виконав вимоги ст. 280 КУпАП, а саме, з`ясував що було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що правопорушник підлягає адміністративній відповідальності. Підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу відсутні.

Відповідач вказує, що у зв`язку з тим, що справу відносно ОСОБА_1 було розглянуто на місці скоєння правопорушення, позивач був позбавлений більшості наданих йому прав, проте із такими твердженнями відповідач не погоджується. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак жодного клопотання з боку позивача в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення подано не було, не зважаючи на те, що це його право було роз`яснено поліцейським патрульної поліції. Також позивач скористався наданими йому правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - ним було подано позов до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області про оскарження постанови, що чітко свідчить про те, що право на оскарження постанови також використано ним в повному обсязі.

Стосовно тлумачення частини першої ст. 276 КУпАІІ вказав, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення». Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 13 липня 2001 року 11-рп/2001 - «Адміністративно-територіальна одиниця - це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування».

Будовський В.В. , посилаючись на ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст. ст. 222, 254, 258, 283 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 зазначає, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративні правопорушення не можуть бути визнані протиправними. За вищевказаних обставин відповідач вважає, що ним було враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи та абсолютно правомірно винесено оскаржувану Постанову (а.с.16-18).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Будовського Василя Вікторовича, про визнання протиправними дій та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Постановою від 30 липня 2020 року серії ДПО 18 № 786344, складеною інспектором взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Будовським В.В. на водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425,00 грн. При викладенні обставин скоєного правопорушення ОСОБА_1 у Постанові зазначено, що ОСОБА_1 30 липня 2020 року о 23 годині 13 хвилин у м. Слов`янську на перехресті вул. Свободи та вул. Торгова керуючи транспортним засобом Mitsubishi ASX, номерний знак НОМЕР_2 здійснив рух на заборонний (червоний) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відео фіксація порушення проводилася технічним засобом - БК АН № 00093 (а.с.7).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто Постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

Так, ОСОБА_1 у позові зазначає, що відповідач склав Постанову одразу, на місці вчинення правопорушення, тобто зупинки його транспортного засобу, тому він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Однак, вказані твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, позивач відмовився користуватися, та вказав, що скористається ними пізніше, жодних клопотань під час розгляду справи з його боку заявлено не було, хоча інспектором йому було запропоновано викласти свої заперечення та Клопотання у письмовому виді. Крім того, на пропозицію працівника поліції переглянути відеозапис скоєння адміністративного правопорушення позивачем останній відмовився, що повністю підтверджується відеоматеріалами, які додані до матеріалів даної справи та які були досліджені в судовому засіданні при розгляді справи ( а.с.9,19).

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також, у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується Протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, до суду був наданий диск з відеозаписом з камер поліцейських.

Суд не може погодитися з твердженнями позивача в тій частині, що відповідачем були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки з досліджуваного відеозапису з камери відповідача, на якій зафіксовано вчинене правопорушення, дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 інспектором поліції були роз`яснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але будь - яких клопотань він не заявляв (а.с.19).

Враховуючи вищенаведене, суд визнає безпідставними доводи позивача у цій частині.

Крім того, посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не приймаються.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, приймаючи до уваги зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання Протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить Постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.2 ст.122 КУпАП, без складання Протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, одним з яких є - проїзд на заборонний сигнал світлофора.

З Постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 786344 від 30 липня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він проїхав перехрестя вул. Свободи та вул. Торгова на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

Як вбачається з відеозапису з камери відповідача, на якій зафіксовано вчинене правопорушення, дослідженого у судовому засіданні, перехрестя вул. Свободи та Торгова обладнано світлофорами. Водій ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі «Mitsubishi ASX» державний номерний знак НОМЕР_1 , виїхав з вул. Радужна, та повертаючи ліворуч на вул. Свободи, проїхавши декілька метрів, виїхав на перехрестя вул. Свободи та Торгова, яке обладнане світлофором, під`їхав до перехрестя, на якому загорівся червоний сигнал світлофора, який є забороненим для руху, та не зупинився перед перехрестям на зазначений сигнал світлофора, виїхав майже на середину перехрестя вулиць Свободи та Торгова, та не припиняючи рух, мало не здійснив аварійну обстановку з автомобілем, що рухався на зелений сигнал світлофора, по перехрестю вулиць Свободи - Торгова. Після того, як автомобіль, що рухався по перехрестю проїхав, ОСОБА_1 продовжив рух на заборонений (червоний) сигнал світлофора, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції ( а.с. 9,19).

Таким чином, ОСОБА_1 проїхав перехрестя вул. Свободи та Торгова на заборонений (червоний) сигнал світлофора.

З Відповіді № 6-399/41/37/1/03-2020, наданої 12 серпня 2020 року Батальйоном патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, на Запит Єгорова І.Є., вбачається, що відповідно до п.33.2 Правил дорожнього руху України, знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть і перехрещень окремих проїзних частин, а також вузьких ділянок доріг. Деякі із знаків надають перевагу в русі, інші зобов`язують дати дорогу транспортним засобам, яким надається така перевага. Оскільки по вулиці Райдужна на перехресті з вулицею Свободи встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Враховуючи той факт, що виїжджаючи з вулиці Райдужна на вулицю Свободи секції світлофорів відсутні водій повинен керуватися вимогами дорожніх знаків та дати дорогу усім учасникам дорожнього руху не зважаючи на сигнал світлофору (а.с. 20).

Тому суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 , що він проїжджав перехрестя з вул. Райдужна на вул. Свободи, яке не обладнане світлофором та повинен був керуватися дорожніми знаками, віддаючи перевагу дорожнім знакам, оскільки працівниками поліції складено протокол не за переїзд перехрестя вул. Райдужна та вул. Свободи, а саме за проїзд перехрестя вул. Свободи та вул. Торгова, яке обладнано світлофорами, а тому водій ОСОБА_1 повинен був при проїзді перехрестя з вул. Райдужна на вул. Свободи керуватися вимогами дорожніх знаків, а при виїзді на перехрестя вулиць Свободи та Торгова надавати перевагу знакам світлофору, оскільки дане перехрестя обладнано світлофорами.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Згідно п.п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху України, сигнали світлофора мають такі значення - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Санкцією вищевказаної частини 2 статті 122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення на особу, що вчинила правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесеної Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись вимогами ст. ст. 2-16, 19-20, 241, 244, 246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції БУДОВСЬКОГО Василя Вікторовича, про визнання протиправними дій та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 786344 від 30 липня 2020 року - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу 7 Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення складено 17 вересня 2020 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.