Справа № 160/10933/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2020 року Справа 160/10933/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Штатної військово-лікарняної комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування свідоцтва № НОМЕР_2 , зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020р. (згідно відомостей Нова Пошта) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Штатної військово-лікарняної комісії військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправним та скасувати свідоцтво госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 №1206;

- зобов`язати госпітальну військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 повторно здійснити огляд позивача;

- призначити повторний огляд позивача та доручити проведення Інституту реабілітації інвалідів.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, оскільки у ЄДРПОУ відсутня інформація щодо будь-якої юридичної особи за наведеним у позові кодом ЄДРПОУ відповідача, в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправними таких рішення, дій або бездіяльності та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Згідно до п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що відповідачами у адміністративних справах є ті суб`єкти владних повноважень, до яких звернуто позовні вимоги позивача.

Як вбачається зі змісту заявленого позову позивачем визначено в якості відповідача Штатної військово-лікарняної комісії військової частини НОМЕР_1 , проте позовні вимоги звернуто до Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 .

Окрім того, відповідно до п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, позовна заява не містить викладу обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги заявлені до Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 з урахуванням того, що така установа не є відповідачем у справі та відповідачами у справах можуть бути лише суб`єкти владних повноважень - юридичні особи відповідно до ст.46 Кодексу адміністративного судочинства України, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і позовні вимоги про призначення додаткового огляду не обґрунтовані нормами права та заявлені без урахування способів захисту порушених прав встановлених ч.5 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, позивачем у позовній заяві взагалі не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та не зазначено про докази, що підтверджують такі обставини у порушення п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів позивача в порушенням вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України,

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що у позові ним не зазначено дати прийняття оспорюваного рішення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- із зазначенням у позові номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача;

- із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги заявлені до Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 з урахуванням того, що така установа не є відповідачем у справі та відповідачами у справах можуть бути лише суб`єкти владних повноважень - юридичні особи відповідно до ст.46 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із обґрунтуванням позовних вимог про призначення додаткового огляду нормами матеріального права та з урахуванням способів захисту порушених прав, встановлених ч.5 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та із зазначенням про докази, що підтверджують такі обставини;

- із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.4, п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.5, п.2, п.4, п.5, п. 9 ч.5 ст.160, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Штатної військово-лікарняної комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування свідоцтва №1206, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

- із зазначенням у позові номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти позивача та відповідача;

- із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги заявлені до Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 з урахуванням того, що така установа не є відповідачем у справі та відповідачами у справах можуть бути лише суб`єкти владних повноважень - юридичні особи відповідно до ст.46 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із обґрунтуванням позовних вимог про призначення додаткового огляду нормами матеріального права та з урахуванням способів захисту порушених прав, встановлених ч.5 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та із зазначенням про докази, що підтверджують такі обставини;

- із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.4, п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва