Справа № 640/2905/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2020 року м. Київ № 640/2905/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доМіністерства оборони України (відповідач-1) Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (відповідач-2)
провизнання протиправними та скасування наказів,
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства оборони України, Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.03.2019):

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністра оборони України №191 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.12.2018 в наступній частині: « 8. За неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, порушення положень Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення та подальше використання неякісної та небезпечної продукції», Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09 грудня 2002 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2002 року за №992/7280, Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12 грудня 2016 року №471, що призвело до невилучення з обігу продуктів харчування, строк придатності яких закінчився, за незабезпечення якісного харчування, недодержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, неналежного утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, що призвело до масового отруєння особового складу, начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 понизити в посаді»;

- визнати протиправним і скасувати наказ №5 від 03.01.2019 (по особовому складу) Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України в наступній частині «Відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нажчепойменованих осіб офіцерського складу Повітряних Сил Збройних Сил України УВІЛЬНИТИ від займаних посад і ПРИЗНАЧИТИ ДО ЦИХ САМИХ СИЛ « 2. Лейтенанта ОСОБА_2 , начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 Харківського національного університету Повітряних сил, Начальником продовольчої та речової служби матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 . 1979 р.н. освіта: Київський славістичний університету 2011 p., у ЗС - із 11.1997. . Призначається на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення з шпк «капітан» на «старший лейтенант». Підстава: наказ Міністерства оборони України від 17.12.2018 №191 КП.».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що як вбачається із змісту акту службового розслідування від 12.12.2018, перевіряючими особами, які проводили службове розслідування саме з метою уточнення причин та умов, які призвели до харчового отруєння військовослужбовців 38 Об`єднаного навчального центру Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) та встановлення вини посадових осіб не встановили конкретно визначених неправомірних дій або бездіяльності позивача, як військовослужбовця, яким, нібито, у тому числі разом з іншими військовослужбовцями, вчинено правопорушення; причинного зв`язку між конкретно визначеними діями або бездіяльністю позивача та між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням позивачем, як військовослужбовцем обов`язків військової служби; безпосередньої вини позивача, як військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, яке призвело саме до харчового отруєння військовослужбовців 38 Об`єднаного навчального центру Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), з урахуванням того, що перевіряючими не отримано результатів лабораторних досліджень, які взагалі б підтвердили наявність саме харчового отруєння військовослужбовців, або його відсутність. Також, за твердженням представника позивача, у захворівших військовослужбовців достовірно не підтверджено факту саме харчового отруєння, внаслідок чого жодним із перевіряючих не вдалося встановити джерело хвороби. На додаток, у позовній заяві наголошено на тому, що позивач є одруженим на військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , мають разом двох дітей (малолітнього сина і неповнолітню доньку) та всі разом проживають в одному помешканні у м. Васильків Київської області за місцем проходження військової служби, внаслідок чого, Командування ПС ЗСУ мало б було врахувати дані факти, як того вимагає чинне законодавство, і отримати письмову згоду на переведення позивача на нижчу посаду в іншу військову частину іншої місцевості за майже 500 км від своєї родини, чого останнім зроблено не було. При цьому, як вбачається зі змісту наказу №5 від 03.01.2019, наказ Міністра оборони України №191 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 17.12.2018 в частині позивача виконано не прямим його начальником, а тво командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, який не є прямим начальником останнього.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), поновлено позивачу строк звернення до суду з даним позовом, встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також витребувано від відповідачів копії документів та матеріалів, необхідних для розгляду даної справи.

Від представника відповідача-1 через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останнім заперечував проти задоволення позовних вимог вказавши про правомірність оскаржуваних наказів, прийнятих правомірно та у межах наданих відповідачам повноважень, з урахуванням того, що під час проведеного службового розслідування встановлено умови, які сприяли харчовому отруєнню військовослужбовців, серед яких неналежне виконання службових обов`язків начальником продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_1 , який не забезпечив належний якісний стан продовольства, що зберігався на складі, не попередив псування та зниження якості продовольства, не забезпечив додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, не організував та не здійснив виконання вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за №992/7280, та Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.12.2016 №471.

Від представника відповідача-2 через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній також заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170, не передбачено призначення військовослужбовця на нижчу посаду виключно у межах частини, в якій він проходить військову службу. Так, за твердженням представника відповідача-2, у військовій частини НОМЕР_1 вакантні нижчі посади за військово-обліковою спеціальністю (ВОС)2560300, за якою є підготовка та досвід проходження військової служби у позивача, на час його призначення на нижчу посаду були відсутні, у зв`язку з чим останнього призначено на вакантну посаду до іншої військової частини у меж Повітряних Сил Збройних Сил України, відтак, переміщення позивача до іншої військової частини є наслідком застосування до останнього дисциплінарного стягнення, що, відповідно, не суперечить положенням п.п. 81 та 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170. Також, представником відповідача-2 зауважено, що представник позивача плутає поняття «прямого» та «безпосереднього» начальника, оскільки, згідно з п. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців, а найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Суд одразу звертає увагу, що до відзивів відповідачів, поданих до суду, долучено копії довіреностей представників останніх, які посвідчують право на представлення інтересів Міністерства оборони України та Командування Повітряних Сил Збройних Сил України у суді, а примірники відзивів, що містяться у матеріалах справи, містять підписи уповноважених представників останніх.

08.05.2019 та 13.05.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшли відповіді на відзиви, в яких останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

27.05.2019 від представника відповідача-1 через канцелярію суду надійшли заперечення, в яких вказано, що за результатами службового розслідування встановлено, що за санітарний стан їдальні, додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належного утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду особисто відповідає позивач. У той же час, відповідно до акту епідеміологічного розслідування спалаху захворювання на гострі кишкові інфекції серед військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 встановлено фактори, що сприяли поширенню інфекції, а саме: недотримання технології приготування справ, недотримання технології миття кухонного та столового посуду та інше.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзиви, відповідь на відзив та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 08.12.2018 №620 «Про призначення службового розслідування», проведено службове розслідування з метою уточнення причин та умов, які призвели до харчового отруєння військовослужбовців 38 Об`єднаного навчального центру Повітряних Збройних Сил та встановлення ступеня вини посадових осіб, за результатами чого складено акт службового розслідування від 12.12.2018, в якому вказано, зокрема, наступне. Так, вказаною службовою перевіркою встановлено порушення вимог санітарного законодавства у цехах їдальні, де здійснюється приготування їжі, проводиться капітальний ремонт, у пристосованих для зберігання харчових продуктів поточного зберігання приміщеннях не працює примусова вентиляція, відсутні дезінфекційні килими, контроль та облік температурно-вологісного режиму не ведеться, штабельні картки відсутні. Крім вказаного, виявлено харчові продукти, термін придатності яких закінчився, а також виявлено продовольство з порушенням маркування та взагалі без маркування. При цьому, як вказано у даному акті, порушення, пов`язані з маркуванням харчових продуктів, також мали місце внаслідок неналежного контролю за станом виконання договірних зобов`язань, у тому числі, з боку начальника продовольчої служби лейтенанта ОСОБА_1 .

У висновках акту службового розслідування від 12.12.2018 вказано, що враховуючи інформацію, викладену у матеріалах службового розслідування та письмових поясненнях посадових осіб, умовами, які призвели до харчового отруєння військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 стали неналежне виконання службових обов`язків посадовими (службовими) особами військової частини НОМЕР_1 та Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, які не здійснили дієвий контроль за станом тилового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , не організували належним чином діяльність тилу щодо задоволення потреб у продовольстві, а також не забезпечили постійний контроль за зберіганням продуктів харчування з метою виключення випадків їх псування. Крім того, розслідуванням встановлені численні порушення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 та Командування Повітряних Сил Збройних Сил України вимог законодавства з питань безпечності та якості харчових продуктів, маркування харчових продуктів, вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції, а також організації продовольчого забезпечення у Збройних Силах України. Серед умов, які сприяли харчовому отруєнню військовослужбовців став, зокрема, начальник продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенант ОСОБА_1 , який не забезпечив належний якісний стан продовольства, що зберігається на складі, не попередив псування та зниження якості продовольства, не забезпечив додержання санітарно-гігієнічних вимог підчас зберігання та оброблення продуктів харчування, не організував та не здійснив виконання вимог Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України20.12.2002 за №922/7280, та Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.12.2016 №471. З огляду на викладене, у висновку запропоновано, зокрема, за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, порушення положень Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за №992/7280, Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.12.2016 №471, що призвело до невилучення з обігу продуктів харчування, строк придатності яких закінчився, за незабезпечення якісного харчування, недодержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, неналежного утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, що призвело до масового отруєння особового складу, начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 понизити у посаді.

На підставі викладеного, п. 8 наказу Міністерства оборони України від 17.12.2018 №191 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 понижено в посаді за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині виконання службових обов`язків, що визначають обсяг завдань, доручених за посадою, порушення положень Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення та подальше використання неякісної та небезпечної продукції», Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженого наказом Міністра оборони України від 09.12.2002 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2002 за №992/7280, Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби Збройних Сил України, затвердженого наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 12.12.2016 №471, що призвело до невилучення з обігу продуктів харчування, строк придатності яких закінчився, за незабезпечення якісного харчування, недодержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, неналежного утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, що призвело до масового отруєння особового складу.

У свою чергу, п. 2 наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.01.2019 №5 (по особовому складу) лейтенанта ОСОБА_1 , начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 Харківського національного університету Повітряних сил увільнено від займаної посади та призначено до цих самих сил в якості начальника продовольчої та речової служби матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 з приміткою про те, що останнього призначено на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення з шпк «капітан» на «старший лейтенант» (підстава: наказ Міністерства оборони України від 17.12.2018 №191 КП).

Вважаючи накази від 17.12.2018 №191 КП та від 03.01.2019 №5 у наведеній частині протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України від 24.03.1999 №551 затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (тут і надалі Статут у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

У силу п. 1 Статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (п. 5 Статуту).

На молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання (п. 68 Статуту).

На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (п. 83 Статуту).

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (п. 84 Статуту).

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (п. 84 Статуту).

Як було зазначено вище, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугував встановлений під час проведення службового розслідування факт порушення вимог санітарного законодавства у цехах їдальні, де здійснюється приготування їжі, проводиться капітальний ремонт, у пристосованих для зберігання харчових продуктів поточного зберігання приміщеннях не працює примусова вентиляція, відсутні дезінфекційні килими, контроль та облік температурно-вологісного режиму не ведеться, штабельні картки відсутні. Крім вказаного, виявлено харчові продукти, термін придатності яких закінчився, а також виявлено продовольство з порушенням маркування та взагалі без маркування. При цьому, як вказано у даному акті, порушення, пов`язані з маркуванням харчових продуктів, також мали місце внаслідок неналежного контролю за станом виконання договірних зобов`язань, у тому числі, з боку начальника продовольчої служби лейтенанта ОСОБА_1 . Наведеного ані позивачем, ані його представником, під час судового розгляду справи не заперечувалось наведених порушень. У той же час, суд звертає увагу, що згідно з актом епідеміологічного розслідування спалаху захворювання на гості кишкові інфекції серед військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2018, складеного начальником епідеміологічного відділу військової частини НОМЕР_4 капітаном медичної служби ОСОБА_4 , ймовірною причиною захворюваності на гострі кишкові інфекції стало обсіменіння кухонними працівниками готових страв збудниками Citrobacter freundi та/або Proteus vulgaris, не виключена роль Stafphylococcus aureus як етіологічного чинника. Факторами, які могли сприяти поширенню інфекцій стало недотримання технології приготування страв (пересічення потоків готових страв та продуктів, недотримання технології миття кухонного та столового посуду, недотримання правил особистої гігієни правниками харчування, перебування сторонніх осіб в технологічних приміщеннях їдальні). Вказаного, належними та достатніми доказами, наявними у матеріалах справи, також не спростовано.

Відтак, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, суд виходить з доведеності вини ОСОБА_1 , про що вказано в акті службового розслідування та на підставі чого, наказом Міністерства оборони України від 17.12.2018 №191 КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» до начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 застосовано таких вид дисциплінарного стягнення як пониження у посаді.

У той же час, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту (п. 7 Статуту).

Натомість, пониження в посаді військовослужбовців, пониження у військових званнях здійснюються за наказом того командира, якому надано право призначати на ці посади та присвоювати військові звання (п. 100 Статуту).

З аналізу викладеного, суд виходить з того, що командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України правомірно та у межах наданих йому повноважень прийнято наказ наказу від 03.01.2019 №5 (по особовому складу) в частині, що стосується позивача, яким останнього призначено на нижчу посаду у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення з шпк «капітан» на «старший лейтенант» (підстава: наказ Міністерства оборони України від 17.12.2018 №191 КП).

При цьому, у силу пп. 3 п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (тут і надалі Положення у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), призначення військовослужбовців на нижчі посади здійснюється, зокрема, у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

У той же час, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди (п. 112 Положення).

У разі коли переміщення військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, на нове місце військової служби передбачає зміну місця проживання його сім`ї, а дружина (чоловік) військовослужбовця також проходить військову службу за контрактом, одночасно з прийняттям рішення про переміщення військовослужбовця на нове місце військової служби, крім випадків переміщення на підставі висновку атестування чи у порядку реалізації накладеного дисциплінарного стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а також якщо може виникнути обставина, що порушує вимоги частини першої статті 27 Закону України «Про запобігання корупції», вирішується (за їх згодою) питання щодо переміщення у цю ж місцевість його (її) дружини (чоловіка) (п. 114 Положення).

Відтак, з огляду на те, що переміщення позивача на нове місце військової служби відбулось з огляду на реалізацію накладеного на нього дисциплінарного стягнення, згоди на переміщення у цю ж місцевість його дружини не потребується. При цьому, суд звертає увагу, що питання переміщення жінки позивача на нове місце військової служби не є предметом розгляду у межах даної адміністративної справи.

З урахуванням всього викладеного, суд вказує про правомірність оскаржуваного наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 03.01.2019 №5 (по особовому складу) у досліджуваній частині.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6) та Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (, адреса: 21007, м. Вінниця, вул. Стрілецька, 105) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Т.О. Скочок