Справа № 524/4170/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4170/20
Провадження №2-а/524/199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу, 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуікова Дмитра Олеговича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 693866 від 23 червня 2020 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.06.2020 року інспектором 1 взводу 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуіковим Дмитром Олеговичем відносно нього складено постанову серії ДПО18 № 693866 за те, що він о 11 год. 40 хв. на 98 км. автомобільної дороги М-22 Полтава-Олександрія перевозив подільний вантаж (пісок), маса якого відповідно до ТТН № від 23.06.2020 року склала 31,9 т., при цьому загальна маса т/з склала 45,7 тон, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі -ПДР України).

З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки, відсутні належні докази вчинення ним порушення, постанова не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП, порушено порядок розгляду справи, крім того, постанова винесена відповідачем на бланку, що не відповідає встановленому зразку.

Ухвалою судді від 30 липня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи, запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.

Згідно з наказом голови Автозаводського районного суду м. Кременчука суддя Вінтоняк Н.Д. з 03 серпня по 04 вересня 2020 року включно перебувала у щорічній основній відпустці.

10 серпня 2020 року надійшов відзив на позов від представника відповідача Департаменту патрульної поліції України, в якому він у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилався на те, що постанова серії ДПО18 № 693866 від 23.06.2020 року у справі про адміністративне правопорушення складена з дотриманням вимог закону, позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, ним не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених вимог. Вказував, що фактична маса вантажу при накладенні штрафу була визначена за наявними у позивача документами.

10.08.2020 року надійшов відзив на позов від відповідача інспектора 1 взводу 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуікова Д.О. В обґрунтування відзиву він посилався на обставини, аналогічні викладеним у відзиві Департаменту патрульної поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 23 червня 2020 року інспектором роти № 4 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуіковим Д.О. винесено постанову серії ДПО18 № 693866 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF XF95.430/BODEX KIS 3WA, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , перевозив подільний вантаж (пісок), маса якого відповідно до ТТН № 2 від 23.06.2020 року склала 31.9 т, при цьому загальна маса транспортного засобу склала 45,7 т, чим порушив п. 22.5 ПДР України (а.с. 6).

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

За ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно з п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Частиною 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року, встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб (п. 25 Правил).

Допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення дозволу та внесення плати за проїзд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок №879 від 27.06.2007р.).

Відповідно до п.6 Порядку №879 від 27.06.2007р, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

За п.п. 5-1 п. 1 Порядку №879 від 27.06.2007р документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно з п.13 Порядку під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В силу п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, № 1408/27853 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності його рішень.

Зміст постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених ним доводів.

При цьому, суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, отже, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірності своїх рішень.

Відповідачі посилалися на те, що транспортний засіб під керуванням позивача перевозив вантаж «пісок». Фактична маса вантажу була встановлена за наявними у позивача документами: відповідно до товарно-транспортної накладної, маса транспортного засобу відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу та маса напівпричепа відповідно до свідоцтв про реєстрацію перевищувала 40 т, що є порушенням п. 22.5 ПДР України.

Суд звертає увагу на те, що товарно-транспортна накладна № 2 від 23.06.2020 року містить відмітку про масу брутто 32 тони, разом з тим, маса брутто включає в себе вагу транспортного засобу, тобто відповідач помилково додавав вагу, яка зазначена у ТТН із масою транспортного засобу, яка зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вагу транспортного засобу з причіпом без вантажу.

Таким чином, фактична повна маса транспортного засобу не перевищувала фактично допустиму масу 40 тонн (загальна маса транспортного засобу з вантажем 32 т.)

Відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели вчинення позивачем адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами..

Не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова від 23.06.2020 року серії ДПО18 №693866, оскільки лише опис адміністративного правопорушення не є належним доказом вчинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 693866 від 23.06.2020 року не містить відомості, визначені ч. 3 ст. 283 КУпАП, а саме: відсутній технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис адміністративного правопорушення.

Відеозапис з нагрудної камери, наданий відповідачем, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, так як ним зафіксовано процедуру розгляду справи про адміністративну відповідальність.

Щодо порушення порядку розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279- 279 4 цього Кодексу.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що законодавством регламентовано чіткий і послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності який, окрім іншого, передбачає обов`язок контролюючого органу забезпечити повне і всебічне дотримання процесуальних прав підконтрольного суб`єкта, зокрема право бути завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду його справи, бути присутнім під час її розгляду, надавати пояснення, докази, користуватися правовою допомогою тощо.

До відзиву на позовну заяву відповідачем інспектором 1 взводу 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуіковим Д.О. надано диск з відеозаписом нагрудної камери, на якому відображено розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Згідно відеофайлу , з 02 хв. 30 сек. інспектор Жуіков Д.О. роз`яснює права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також повідомляє про початок розгляду справи.

В даному випадку суд не вважає, що позивача було позбавлено права на правову допомогу, гарантованого ст. 59,64 Конституції України, так як можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду, а також суд вважає, що порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі , складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова, складена інспектором, не відповідає встановленому зразку, разом з тим, зазначені недоліки істотно не порушують права позивача, оскільки зміст постанови містить всі необхідні графи, необхідні для її дійсності.

За п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.06.2020 року серії ДПО18 №693866 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп., які понесені позивачем під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 139, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуікова Дмитра Олеговича та Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №693866 від 23 червня 2020 року, винесену інспектором 1 взводу 4 роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області Жуіковим Дмитром Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції (, 03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , судові витрати у вигляді судового збору у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк