Справа № 420/3503/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3503/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання про надання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 23 квітня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання ОСОБА_1 від 24.03.2020 року про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва;

- зобов`язати Усатівську сільську раду Біляївського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.03.2020 року про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач, ОСОБА_1 , має статус учасника бойових дій, 24.01.2020 року звернувся до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області із клопотанням про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 гектара га для індивідуального дачного будівництва на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, а також вказав кадастровий номер суміжної ділянок з бажаною: :02:003:0674.

До клопотання позивач додав викопіювання з графічного матеріалу із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки та зазначенням її орієнтовного розміру.

Однак, як вказує позивач, відповіді на клопотання від 24.01.2020 року, позивач не отримав, а тому позивач цілком обґрунтовано вважає, що відповідач проявив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за його клопотанням від 24.01.2020 року, чим порушено процедуру розгляду клопотань про надання дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання про надання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року про відкриття провадження по справі та позов з додатками отримано Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 04.05.2020 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

25.05.2020 року від відповідача разом із супровідним листом надійшло належним чином засвідчена копія рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 25.02.2020 року №1558-VII(вхід. №19993/20).

Водночас, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із наступними змінами) на всій території України запроваджено карантин.

У зв`язку з цим пунктом 9 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-IX (далі Закон України №540-IX від 30.03.2020 року), який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ VI Прикінцеві положення КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено автоматичне продовження визначених статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу процесуальних строків, в тому числі і строків розгляду справи, подання інших заяв по суті справи, тощо на період дії карантину.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року №731-IX (далі Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року) , пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, згідно якої встановлені цим Кодексом процесуальні строки поновляються судом лише за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом).

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року також було визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року, відповідно продовжені Законом України №540-IX від 30.03.2020 процесуальні строки закінчилися 06.08.2020 року.

Таким чином, з урахування отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позову з додатками 04.05.2020 року, відзив на позовну заяву повинен бути поданий відповідачем до суду у строк до 06.08.2020 року включно.

Згідно з ч.1 ст.120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому, відповідно до ч.9 ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Разом з цим, станом на 18.09.2020 року відповідачем до суду відзиву на позовну заяву не надано.

Станом на 18.09.2020 року інших заяв по суті та додаткових доказів по справі від сторін не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки жодних заяв від учасників справи щодо можливості продовження процесуальних строків по справі подано не було, суд вважає, що жодних перешкод для вирішення даної справи та ухвалення судового рішення не має.

При цьому, як вже зазначено судом, розгляд справи здійснено в межах строків, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-IX та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Позивач, ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 29.04.2016 (а.с.21).

24 січня 2020 року позивач засобами поштового зв`язку направив на адресу відповідача Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області заяву від 22.01.2020 року про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (кадастровий номер суміжної ділянки з бажаною: :02:003:0674). До вказаної заяви позивач додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (т. 1 а.с.16-17).

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання позивача про надання дозволу на розробку документації із землеустрою отримана відповідачем 31.01.2020 року та зареєстрована за вхідним №91 (а.с.16).

25 лютого 2020 року відповідачем прийнято рішення №1558-VII, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га у власність, яка розташована в с. Усатове Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, для індивідуального дачного будівництва, у зв`язку з тим, що згідно наданих картографічних матеріалів місця розташування бажана земельна ділянка вже знаходиться у користуванні (а.с.41).

Рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області №1558-VII направлено позивачу засобами поштового зв`язку 28.02.2020 року разом із супровідним листом від 28.02.2020 року №417, що підтверджується записом у журналі реєстрації вихідних документів відповідача (а.с.42).

Вважаючи, що відповідачем допущено бездіяльність щодо розгляду заяви позивача від 22.01.2020 року про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Релевантні джерела права та висновки суду

Нормативно-правовим актом, який регулює земельні відносини з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, є Земельний кодекс України (далі - ЗК Україна).

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

За приписами п. «г» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Згідно з ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

При цьому, з огляду на зміст пп. «в» ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зі змісту ч. 6 ст. 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Приписами абзацу першого ч. 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд зазначає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч.2 ст. 59 Закону №280/97-ВР).

З вказаного слідує, що нормами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 23.11.2018р. у справі №826/8844/16.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 4 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно зі ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача від 22.01.2020 року, яку останній відправив засобами поштового зв`язку 24.01.2020 року на адресу відповідача, зареєстрована відповідачем за вх. №91 від 31.01.2020 року, та за результатами розгляду вказаної заяви позивача Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 25.02.2020 року прийнято рішення №1558-VII, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га у власність, яка розташована в с. Усатове Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, для індивідуального дачного будівництва, у зв`язку з тим, що згідно наданих картографічних матеріалів місця розташування бажана земельна ділянка вже знаходиться у користуванні,

Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем надано позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за формою, визначеною законодавством України.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви, позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не забезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання позивача від 24.03.2020 року.

Однак, як встановлено судом, позивач 24.01.2020 року на адресу відповідача Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області заяву від 22.01.2020 року про надання дозволу на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про протиправною бездіяльності.

Доказів звернення позивача до відповідача із клопотанням від 24.03.2020 року позивачем не надано.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про протиправною бездіяльності Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання ОСОБА_1 від 24.03.2020 року про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва - є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки вимога позивача про зобов`язання Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.03.2020 року про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у відповідності до вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є похідною вимогою від вимоги про визнання протиправною бездіяльності Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання ОСОБА_1 від 24.03.2020 року про надання йому земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, вона також не підлягає задоволенню.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльність щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання про надання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва та зобов`язання вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області (пров. Урядовий, буд.63, с. Усатове, Біляївський район, Одеська область, 67663, ) про визнання протиправною бездіяльність щодо незабезпечення розгляду у передбаченій законом процедурі клопотання про надання земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.