Справа № 120/4508/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

16 вересня 2020 р. Справа № 120/4508/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (1)" про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання протиправною та скасування постанови.

Ухвалою від 07.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

11.09.2020 представником відповідача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду з метою оскарження постанови від 06.10.2017, представник позивача зазначив, що з метою оскарження протиправних дій відповідача щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності, позивач 11.10.2017 звернувся із заявою до Вінницького регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги щодо призначення йому адвоката для захисту його порушених прав. Відповідно до доручення №002-0003240 від 06.12.2017 для надання безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_1 призначено адвоката Варчука А.Б. Однак, адвокат ОСОБА_2 будь-яких процесуальних документів щодо визнання протиправною та скасування постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани на засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 не склав та до цього часу до суду не подав.

Також зазначив, що позивач, який відбуває покарання в УВП №1, обмежений в отриманні достовірної інформації щодо виконання доручення про оскарження постанови про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, намагався самостійно з`ясувати стан виконання доручення Вінницького регіонального центру з БВПД №002-0003240 від 06.12.2017. З цією метою позивач намагався по телефону зв`язатись з адвокатом Варчуком А.Б., звертався з письмовими запитами до Вінницького міського суду Вінницької області та Вінницького окружного адміністративного суду, до Координаційного центру з надання правової допомоги.

Так, у відповіді Координаційного центру з надання правової допомоги на звернення ОСОБА_1 від 31.01.2019 за №П-0056-19/11 вказано, що адвокат ОСОБА_2 на виконання доручення подав в інтересах позивача до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про оскарження постанови про накладення дисциплінарного стягнення. Проте, у листі Вінницького міського суду Вінницької області від 25.02.2020 зазначено, що станом на 22.02.2019 скарга на дії державної установи "Вінницька установа виконання покарань №1" щодо накладення дисциплінарного стягнення на засудженого ОСОБА_1 не надходила. Аналогічного змісту відповідь про відсутність станом на 19.02.2019 заяв адвоката Варчука А.Б. в інтересах засудженого ОСОБА_1 надана Вінницьким окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене, представник позивача зазначає, що засуджений ОСОБА_1 до останнього часу не мав достовірної інформації щодо стану оскарження постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017 про накладення на нього дисциплінарного стягнення, а також був позбавлений належної правової допомоги для з`ясування пов`язаних з цим питань.

Ознайомившись із мотивами, наведеними представником позивача у клопотанні про поновлення строків звернення до суду, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як слідує із матеріалів позовної заяви, предметом оскарження в межах даного позову є постанова начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (1)" від 06.10.2017 про накладення дисциплінарного стягнення.

Разом із тим, до суду даний адміністративний позов подано лише 31.08.2020, тобто із порушенням шестимісячного строку, встановленого положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначає, що засуджений ОСОБА_1 до останнього часу не мав достовірної інформації щодо стану оскарження постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017 про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Тобто, як на поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача посилається на бездіяльність адвоката Варчука А.Б., яка полягає у не виконанні доручення та не звернені до суду з приводу оскарження постанови від 06.10.2017, про що позивач не був обізнаний в силу відбування покарання.

Дані обставини, на думку позивача, підтверджуються тим, що 01.11.2019 прокурором Вінницької місцевої прокуратури Порохницьким М.Ю. до ЄРДР внесено відомості та розпочато кримінальне провадження №0000119 за фактом шахрайських дій адвокатом ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В той же час, слід звернути увагу на те, що про відсутність відповідних звернень адвоката ОСОБА_2 з приводу оскарження постанови від 06.10.2017 позивачу було відмово ще в лютому-березні 2019 року із отриманих від Вінницького міського суду Вінницької області та Вінницького окружного адміністративного суду відповідей на його запити, із яких слідує, що станом на лютий 2019 року жодних заяв в його інтересах з приводу оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не надходило.

Крім того, дійсно 01.11.2019 прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості та розпочато кримінальне провадження №0000119 за фактом шахрайських дій адвокатом ОСОБА_2 .

Разом із тим, слід враховувати, що відповідні дії вчинені прокурором на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2019 по справі №127/27554/19.

Так, як слідує зі змісту ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2019, ОСОБА_1 24.09.2019 звернувся до прокуратури Вінницької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_2 , який шляхом обману отримав через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області кошти за невиконану роботу, ніякої юридичної правової допомоги від адвоката ОСОБА_2 ним отримано не було, а також останнім не було подано в суд ніяких заяв з приводу оскарження постанови про накладення на нього дисциплінарного стягнення. Його заява про кримінальне правопорушення була отримана прокуратурою Вінницької області 30 вересня 2019 року, однак в порушення ст. 214 КПК України, відомості по його заяві про кримінальне правопорушення від 24 вересня 2019 року до цього часу до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове слідство не розпочато.

Таким чином, будучи достеменно обізнаним про те, що адвокатом ОСОБА_2 не вчинено жодних дій з приводу оскарження постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017, позивач протягом встановленого законом строку до Вінницького окружного адміністративного суду не звернувся.

В той же час, 24.09.2019 позивач звернувся із заявою до прокуратури Вінницької області про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_2 .

Крім того, вважаючи, що прокуратурою Вінницької області допущено бездіяльність по розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.09.2020, ОСОБА_1 07.10.2019 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із скаргою на бездіяльність прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.

З огляду на вище викладені обставини, суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що засуджений ОСОБА_1 до останнього часу не мав достовірної інформації щодо стану оскарження постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017, адже такі посилання спростовуються долученою до матеріалів справи копією ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18.10.2019 по справі №127/27554/19, із якої слідує, що інформацією щодо стану оскарження постанови від 06.10.2017 він володів ще у вересні 2019 року.

Разом із тим, будучи обізнаним про відсутність факту звернення адвоката ОСОБА_2 до суду з приводу оскарження відповідної постанови, позивач не скористався своїм правом на оскарження відповідної постанови від 06.10.2017 до Вінницького окружного адміністративного суду у встановлений законом строк, натомість надав перевагу вжиттю заходів, спрямованих на оскарження бездіяльності прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_2 .

При цьому, звернення ОСОБА_1 07.10.2019 до Вінницького міського суду із скаргою на бездіяльність прокуратури Вінницької області, на переконання суду, додатково підтверджує те, що позивач, не дивлячись на перебування в установі виконання покарань, не був позбавлений можливості на звернення до суду з метою оскарження постанови начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017.

Таким чином, обставини, наведені представником позивача в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, на думку суду, могли б бути підставою для поновлення шестимісячного строку, однак з дня коли позивач дізнався про допущену адвокатом Варчуком А.Б. бездіяльність щодо звернення до суду з приводу оскарження постанови від 06.10.2017.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів справи, про таку бездіяльність ОСОБА_1 було достеменно відомо ще у 2019 році, адже відповідна бездіяльність адвоката була підставою для його звернень, як до прокуратури Вінницької області, так і до Вінницького міського суду.

В той же час, ані в клопотанні, долученому до матеріалів позовної заяви, ані в клопотанні, наданому на виконання вимог ухвали від 07.09.2020, представником позивача не наведено жодних обставин, які б свідчити про неможливість чи/або існування у ОСОБА_1 об`ктивно непереборних перешкод звернутись до Вінницького окружного адміністративного суду протягом шестимісячного строку, обчисленого з дня, коли він дізнався про бездіяльність, допущену адвокатом Варчуком А.Б. з приводу оскарження постанови від 06.10.2017.

Разом із тим, як уже зазначалось вище, за змістом ч. 1 ст.121 КАС України поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При цьому, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Таким чином, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, а також із мотивами заявленого представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку звернення до суду з приводу оскарження постанови Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, а у клопотанні про поновлення строку звернення представником позивача не наведено жодних обставин на підтвердження поважності причин його пропуску, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись 122, 123, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (1)" про визнання протиправною та скасування постанови разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна