Справа № 398/2374/20
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2374/20
Провадження №: 2-а/398/80/20
РІШЕННЯ
Іменем України

"08" вересня 2020 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Мазерської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №398/2374/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення,

учасники: позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , де просить визнати незаконною та скасувати постанову №117від 10.07.2020 року, складену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно нього.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 обіймає посаду начальника юридичного відділу в КП «Житлогосп» та до його обов`язків не входить ведення військового обліку, тому ним особисто не було порушено законодавство про оборону.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧІВ

У відзиві, який подано до суду вказано, що позов не ґрунтується на положеннях закону, так як відповідальна особа ОСОБА_1 жодних дій на направлених на усунення порушень та недоліків виявлених комісією 02.03.2020 року не здійснив та 10.07.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП відносно останнього. Цього ж дня винесено постанову за якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Покладені на ОСОБА_1 обов`язки ведення обліку керівником КП «Житлогосп» знайшли своє підтвердження у списку керівного складу, де зазначено посаду відповідальний за військовий облік. Відповідач вимоги позивача не визнає та просить суд не брати їх до уваги.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

02.03.2020 року проведено перевірку обліку військовозобов`язаних призовників та складено АКТ ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Зміст цього АКТу вказує, що було виявлено недоліки щодо ведення військового обліку та документи військового обліку потребують уточнення та приведення до вимог ПКМУ №921. Надано термін для усунення недоліків 10 робочих днів та попереджено, що 16.03.2020 року буде проведена повторна перевірка ведення військового обліку, за результатами якої буде порушено питання про притягнення відповідальних осіб до адміністративної відповідальності.

16.03.2020 року перевірка не була проведена, так як встановлено карантинні заходи.

Доказів проведення перевірки після 16.03.2020 року у КП «Житлогосп» суду не надано.

10.07.2020 року складено протокол №117 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП провідним спеціалістом командування (юристом) Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату, державним службовцем. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 будучи посадовою особою відповідальною за військовий облік КП «Житлогосп» порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тим, що після перевірки Олександрійським ОМВК ведення військового 02.03.2020 року станом на 10.07.2020 року військовий облік військовозобов`язаних та призовників працюючих в КП «Житлогосп», передбачений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 року №921 «Про порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» був не організований та не вівся, керівні документи були відсутні.

10.07.2020 року винесено постанову №117 військовим комісаром Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату підполковником ОСОБА_2 за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

ОЦІНКА СУДУ

На підтвердження фактів викладених у позовній заяві відповідачем надано АКТ складений 02.03.2020 року. Так у зазначеному АКТі вказано про надання терміну для усунення недоліків 10 робочих днів та попереджено, що 16.03.2020 року буде проведена повторна перевірка ведення військового обліку, за результатами якої буде порушено питання про притягнення відповідальних осіб до адміністративної відповідальності.

Однак перевірка, а ні 16.03.2020 року, а ні в інший день не проводилася Олександрійським ОМВК, хоча провідним спеціалістом командування (юристом) Олександрійського об`єднаного міського військового комісаріату, державним службовцем 10.07.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення №117 за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Більш того, у протоколі №117 йдеться посилання на перевірку проведену 02.03.2020 року, що суперечить інформації зазначеній у АКТі складеним за наслідками перевірки 02.03.2020 року, зокрема попереджається про наступну перевірку за наслідками якої буде вирішено питання щодо про притягнення відповідальних осіб до адміністративної відповідальності. Повторна перевірка не проведена.

Не заслуговують на увагу твердження сторони відповідача, що керівником КП «Житлогосп» на ОСОБА_1 покладено обов`язки ведення військового обліку та підтвердженням цього є список керівного складу.

Суд звертає увагу, що список керівного складу за підписом Директора КП «Житлогосп» містить суперечливу та незрозумілу інформацію, а саме у даному списку наявна графа «ПОСАДА» та у цій графі вказано посаду ОСОБА_1 «відповідальній за військовий облік», хоча таких посад не існує не залежності від форм підприємств, організацій тощо.

При складенні протоколу №117 щодо ОСОБА_1 у порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» не встановлено та не зібрано доказів на підтвердження факту зайняття ОСОБА_6 відповідної посади у КП «Житлогосп», що у свою чергу вказує на нього як на посадову особу (п. 22 призовники і військовозобов`язані, а також посадові особи, винні в порушенні вимог цього Порядку і Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, несуть відповідальність згідно із законом).

Суд звертає увагу, що посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації.

Посадова особа наділена певним обсягом повноважень і в їх межах має право вчиняти дії, що породжують, змінюють або припиняють конкретні правовідносини (наприклад, право прийняття та звільнення працівників, застосування дисциплінарних чи адміністративних стягнень тощо).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 №5 організаційно-розпорядчими обов`язками (наявність яких є характерним для поняття «посадова особа») є обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Таким чином, при складенні протоколу №117 не встановлено на підставі чого покладено на ОСОБА_1 обов`язки щодо ведення військового обліку, розуміючи, що при притягненні особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП одним з елементів є встановлення керівників та посадових осіб, як зазначено у п. 4 додатку №1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року, керівники та посадові особи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, військових частин, підприємств, установ, організацій та навчальних закладів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, а також власники будинків за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за неподання до районних (міських) військових комісаріатів списків громадян, які підлягають приписці до призовних дільниць, за прийняття на роботу призовників і військовозобов`язаних, які не перебувають на військовому обліку, незабезпечення сповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до районного (міського) військового комісаріату, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, та неподання відомостей про призовників і військовозобов`язаних несуть відповідальність згідно із законом.

Так, твердження вказані у протоколі №117 та постанові №117 щодо посадової особи ОСОБА_1 є лише припущенням, а докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Під час складення протоколу №117 від 10.07.2020 року запрошено свідків та вони зазначені у даному протоколі, але як встановлено судом, ці особи перебувають на відповідних посадах Олександрійського ОМВК та залучення їх в якості свідків, ставить під сумнів їх незацікавленість про що неодноразово зазначав Верховний суд у своїх постановах.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Суд звертає увагу, що даний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, що прямо закладено в диспозиції даної статті, більш того не може бути самостійним доказом вчинення адміністративного правопорушення сам протокол на підставі якого виноситься постанова.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил військового обліку, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

НОРМИ ПРАВА

Норми ст. 245 КУпАП вказують, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься у ст. 7 КУпАП України, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 235 КУпАП, військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 7 КУпАП.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова №117 від 10.07.2020 року вручена ОСОБА_1 14.07.2020 року про що вказує відмітка здійснена кульковою ручкою та останній звернувся до суду 24.07.2020 року, що вказує на дотримання позивачем строку звернення до суду.

Відповідач не надав до суду жодних доказів на спростування доводів позивача та будь-яких інших доказів на підтвердження протиправності та умислу на вчинення позивачем дій, які кваліфікуються як адміністративне правопорушення згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень та оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, суд прийшов до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову №117 у справі про адміністративне правопорушення відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Допущені відповідачем порушення при складанні та розгляді справи не можуть вважатись суто формальними, та є достатніми для судового захисту прав позивача, шляхом скасування спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 77, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову №117 від 10.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КупАП стосовно ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 вересня 2020 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА