Справа № 200/7235/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р. Справа№200/7235/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Циганенка А.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2020 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 26 червня 2020 року №2154 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стаду позивача періоди роботи: на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року; на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року та з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року.

- зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу періоди роботи, навчання та військову службу: в СПТУ №144 м. Гірник з 01 вересня 1990 року по 19 червня 1993 року; в Збройних силах України з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року; в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області з 20 червня 1993 року по 22 листопада 1993 року та з 23 травня 1995 року по 16 липня 1995 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24 червня 2020 року про призначення пенсії з врахуванням висновків суду.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, відповідачем не зараховані декілька періодів роботи з різних підстав, які позивач вважає протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Від відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилається на те, що спірні періоди роботи не зараховані з додержанням законодавства.

Так, відповідачем до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи:

- з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», оскільки архівна довідка не підтверджує факт пільгової роботи;

До страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України, з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період в СПОВ (форма ОК-5 від 25 травня 2020 року);

- з 01 вересня 1990 року по 16 липня 1995 року в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області, оскільки в період проходив військову службу та навчання, і відсутні трудодні, не надано уточнююча довідка;

- з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року в Збройних силах України, оскільки в військовому квитку зміна прізвища не завірена належним чином та відсутня уточнююча довідка.

10 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

11 серпня 2020 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заяві по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перемінив прізвище на ОСОБА_1 31 серпня 2000 року (а.с.22).

У трудовій книжці позивача НОМЕР_3 (а.с.6-16) за спірні періоди містяться наступні відомості, щодо роботи в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області:

- 01 вересня 1990 року прийнятий на направлений на навчання у СПТУ №144 м. Гірняк (протокол №7 від 29 вересня 1990 року);

- з 01 вересня 1990 року по 29 червня 1993 року навчався в СПТУ №144 м. Гірняк (диплом НОМЕР_4 (а.с.20));

- 30 червня 1993 року направлений трактористом (протокол №5 від 24 липня 1993 року);

- з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року проходив службу в Збройних силах України (в/к НОМЕР_5 (а.с.21));

- 16 липня 1995 року вибув з членів колгоспу за власним бажанням (протокол №6 від 18 липня 1995 року);

щодо роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток»:

- 01 березня 1998 року прийнятий за переводом підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №66 від 12 березня 1998 року);

- 30 липня 1998 року звільнений за переводом за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (наказ №348 від 30 липня 1998 року);

на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська»:

- 26 квітня 2011 року прийнятий підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті (наказ №66к від 26 квітня 2011 року).

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами повний робочий день.

24 червня 2020 року позивачем до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області подана заява про призначення пенсії.

26 червня 2020 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення №2154, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії (а.с.23-24).

Відповідно до цього рішення до пільгового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», оскільки архівна довідка не підтверджує факт пільгової роботи;

До страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська», оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України, з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період в СПОВ (форма ОК-5 від 25 травня 2020 року);

- з 01 вересня 1990 року по 16 липня 1995 року в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області, оскільки в період проходив військову службу та навчання, і відсутні трудодні, не надано уточнююча довідка;

- з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року в Збройних силах України, оскільки в військовому квитку зміна прізвища не завірена належним чином та відсутня уточнююча довідка.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1.1 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29 липня 1993 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, в редакції наказу Міністерства соціальної політики №720/1642/5 від 06 жовтня 2014 року (далі - Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, в редакції постанови КМ №341 від 10.05.2018 затверджений «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років»

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

За результатами судового розгляду встановлено, що у трудовій книжці НОМЕР_3 від 30 липня 1993 року, поданій позивачем, відомості про роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, внесені відповідно до вимог Інструкції, крім того, містяться всі необхідні оформлені належним чином відомості про займану посаду і період виконуваної роботи для підтвердження стажу роботи в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області, на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська».

Відповідачем у спірному рішенні зазначено про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 вересня 1990 року по 16 липня 1995 року в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області, оскільки в період проходив військову службу та навчання, і відсутні трудодні, не надано уточнююча довідка.

Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Позивачем, на підтвердження навчання, надана трудова книжка з відповідними записами про навчання, а також диплом про навчання диплом НОМЕР_4 . За таких обставин, вимога відповідача про наявність довідки, підтверджуючої період навчання, є необґрунтованою, а період навчання має бути зарахований до страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про загальний військовий обов`язок i військову службу», в редакції Закону України № 2409-VIII від 19.04.2018 (яка діяла на момент прийняття спірного рішення), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці позивача, останній з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року проходив службу в Збройних силах України.

При цьому, суд зазначає, що відсутність довідки про трудодні, і як наслідок не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01 вересня 1990 року по 16 липня 1995 року в колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області, не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу за обставин, коли трудова книжка підтверджує сам факт роботи позивача у спірний період.

За таких обставин не зарахування цього періоду роботи до пільгового стажу є протиправним.

Відповідачем у спірному рішенні зазначено про не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток», оскільки архівна довідка не підтверджує факт пільгової роботи.

Суд зазначає, що трудовою книжкою НОМЕР_3 від 30 липня 1993 року та архівною довідкою від 14 листопада 2019 року №153, виданою Новогродівською радою, підтверджено період виконуваної роботи для підтвердження пільгового стажу.

Що стосується періоду роботи на підприємстві на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року та з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року, відповідач вважає, що ці періоди не можуть бути зараховані через відсутність відомостей про сплату щомісячних внесків підприємством.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону № 1058-IV).

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків (у зв`язку із чим утворилася заборгованість зі сплати таких внесків) тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески.

Таким чином, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правового захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 24 червня 2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши: до пільгового стаду позивача періоди роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року; на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року та з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року; до страхового стажу періоди роботи, навчання та військову службу: в СПТУ №144 м. Гірник з 01 вересня 1990 року по 19 червня 1993 року; в Збройних силах України з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року; в Колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області з 20 червня 1993 року по 22 листопада 1993 року та з 23 травня 1995 року по 16 липня 1995 року.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, буд.6; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати «Рішення 2154 про відмову у призначенні пенсії», прийняте 26 червня 2020 року Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 червня 2020 року про призначення пенсії за віком, із зарахуванням до пільгового стаду періодів роботи на підприємстві ЗАТ «Вуглевидобуток» з 01 березня 1998 року по 30 липня 1998 року; на підприємстві ДП «Селидоввугілля» ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська» з 01 квітня 2018 року по 31 травня 2020 року та з 01 червня 2020 року по 18 червня 2020 року; до страхового стажу періоди роботи, навчання та військову службу: в СПТУ №144 м. Гірник з 01 вересня 1990 року по 19 червня 1993 року; в Збройних силах України з 23 листопада 1993 року по 22 травня 1995 року; в Колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС Красноармійського району Донецької області з 20 червня 1993 року по 22 листопада 1993 року та з 23 травня 1995 року по 16 липня 1995 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення складено 16 вересня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко