Справа № 200/12861/19-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 200/12861/19-а

адміністративне провадження № К/9901/22069/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі №200/12861/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асанд 2018» до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту матеріалів касаційної скарги, а також судових рішень, ухвалених у даній справі судами попередніх інстанцій, та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Асанд 2018» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просило: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення від 09 жовтня 2019 року №128/05-99-04-01 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (далі - ПДВ) та скасувати його; 2) зобов`язати відповідача поновити дію реєстрації платника ПДВ з моменту її анулювання зі збереженням податкових показників (?Накл) в розмірі 8726502,00 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ; 3) зобов`язати відповідача надати необхідну інформацію та документи з приводу поновлення дії реєстрації платника ПДВ Державній казначейській службі України для відновлення рахунку товариства зі збереженням показників (?Накл) в розмірі 8726502,00 грн. в системі електронного адміністрування ПДВ та повідомити належним чином позивача про це; 4) зобов`язати Державну казначейську службу України відновити рахунок товариства у системі електронного адміністрування ПДВ зі збереженням податкових показників (?Накл) в розмірі 8726502,00 грн. та повідомити належним чином про це у строк, визначений законодавством.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 03 червня 2020 року скасував рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року та прийняв нове, яким позовні вимоги задовольнив частково; скасував рішення від 09 жовтня 2019 року №128/05-99-04-01 про анулювання реєстрації платника ПДВ; зобов`язав Головне управління ДПС у Донецькій області поновити дію реєстрації платника ПДВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Асанд 2018» з моменту її анулювання шляхом внесення до Реєстру запису про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням особливостей, визначених Положенням про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130; в задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що обставини, які зумовлюють анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі положень підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України), відсутні, адже останні мають підтверджуватися складеною відповідачем довідкою про подання/неподання контролюючому органу декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців, доказів наявності якої, однак, у ході розгляду справи надано не було.

31 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року, у якій відповідач просить скасувати постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення, яким у задоволенні відповідних вимог відмовити.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно ж частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже зміст наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, в касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі Головним управлінням ДПС у Донецькій області зазначено підставою касаційного оскарження пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України - необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2018 року у справі №820/2294/16, від 16 листопада 2018 року у справі №808/291/16, від 22 листопада 2018 року у справі №805/1148/16-а, від 24 січня 2019 року у справі №805/2554/16-а та від 16 квітня 2020 року у справі №826/876/17 та застосованого апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні.

На переконання скаржника, застосовуючи висновки і мотиви Верховного Суду, викладені у наведених постановах, Перший апеляційний адміністративний суд не врахував, що анулювання реєстрації платника ПДВ за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе, зокрема, у разі неподання таким платником декларацій з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Проте, саме такого правового висновку й дійшов Верховний Суд при застосуванні підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України до подібних правовідносин, який викладений у його постановах, на які посилається відповідач. На можливість іншого тлумачення відповідної норми матеріального права суд касаційної інстанції у своїх рішеннях не вказував.

Разом з тим відповідач у касаційній скарзі не наводить мотивів за яких, на його думку, такий правозастосовний висновок, викладений у постановах Верховного Суду, є неправильним, натомість висловлює свою незгоду із висновком суду апеляційної інстанції у цій справі, що не узгоджується із визначеною ним підставою для касаційного оскарження судових рішень - пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відтак, наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення не свідчать про виконання ним положень частини четвертої статті 328 КАС України, що виключає підстави для оцінки касаційної скарги як такої, що відповідає вимогам пункту 4 частини другої статті 330 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну Головного управління ДПС у Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі №200/12861/19-а повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.С. Пасічник