Справа № 380/5267/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/5267/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України (далі - відповідач, військова частина НОМЕР_1 ), у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати у повному розмірі позивачці грошової компенсації за неотримане речове майно;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачці грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 46262,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що станом на момент звільнення відповідач нарахував, однак не виплатив ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно. Така компенсація виплачена їй частково у розмірі 40832,04 грн лише 30.03.2020, у зв`язку з чим її порушені права підлягають захисту.

Ухвалою від 10.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 7045ел від 31.07.2020), у якому вказав, що долучена позивачкою до матеріалів справи довідка № 82 від 20.06.2019 є недостовірною, оскільки виготовлена з лічильними помилками. Належною є довідка про вартість речового майна № 117 від 24.02.2020, на підставі якої і проведено з позивачкою розрахунок щодо компенсації за неотримане речове майно. Таким чином, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 136 від 20.06.2019 припинено контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення прапорщика із ОСОБА_1 , яка здала справи і обов`язки за посадою діловода відділення кадрів та звільнену відповідно до підпункту «б» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом начальника ЗГУ НГУ № 46о/с від 13.06.2019 за станом здоров`я без права носіння військової форми одягу (а.с. 7).

З матеріалів справи судом встановлено, що на момент виключення зі списків особового складу позивачці не виплачено грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, яка відповідно до довідки № 82 від 20.09.2019 становила 87171,95 грн (а.с. 8).

На банківський рахунок ОСОБА_1 30.03.2020 відповідачем перераховано кошти у розмірі 40909,51 грн із призначенням платежу: «Компенсація за речове майно; наказ № 70 від 25.03.2020; ОСОБА_2 », що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку № U8M4KC88GN7VGG8N від 19.06.2020 (а.с. 9).

Оскільки отримана позивачкою сума є недостатньою для погашення заборгованості відповідача щодо виплати компенсації вартості за неотримане речове майно, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду про стягнення недоотриманої компенсації у розмірі 46262,44 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Нормативно-правовим актом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизну та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011- ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011- ХІІ).

Статтею 1 Закону № 2011- ХІІ встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 1 ст. 9-1 Закону № 2011- ХІІ встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178).

Згідно із пунктами 2-4 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Пунктом 5 Порядку № 178 передбачено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно із абзацами 1, 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента № 1153/2008 від 10.12.2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період визначено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Отже, відповідно до п. 2, 3 Порядку № 178 грошова компенсація здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу, з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця, будь-які інші підстав для виплати грошової компенсації окрім звільнення з військової служби та загибелі військовослужбовця законодавством не передбачені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 813/1280/17.

Як встановлено судом, позивачку на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 136 від 20.06.2019 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Станом на день виключення позивачки зі списків особового складу відповідач не провів ОСОБА_1 виплату компенсації за неотримане речове майно.

Водночас, як видно з матеріалів справи, відповідач виплатив ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно в сумі 40909,51 грн лише 30.03.2020.

Компенсацію за неотримане речове майно виплачено позивачці на підставі наказу № 70 від 25.03.2020.

Вказане підтверджується випискою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № U8M4KC88GN7VGG8N від 19.06.2020, з якої видно, що на картковий рахунок ОСОБА_1 30.03.2020 зараховано 40909,51 грн (а.с. 9).

Суд звертає увагу відповідача, що розрахунок вартості речового майна, що належить до видачі у сумі 87171,95 грн здійснено військовою частиною НОМЕР_1 та, зокрема, підписано довідку № 82 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 20.09.2019 начальником речової служби майором ОСОБА_3 та начальником фінансового відділення майором О.Коханим (а.с. 8).

Відтак відсутні підстави вважати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі № 82 від 20.09.2019 недостовірною, оскільки доказів протилежного суду не надано та у відзиві відповідача не вказано, окрім як посилання на додатково видану довідку № 117 від 24.02.2020 із зазначеною сумою 41532,50 грн.

З наведеного слідує, що відповідач виплатив позивачці грошову компенсацію за невикористане речове майно частково у сумі 40909,51 грн. Відтак недоотриманою відповідно до довідки № 82 від 20.09.2019 залишається грошова компенсація у розмірі 46262,44 грн (87171,95 - 40909,51).

З урахуванням викладеного та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі грошової компенсації за невикористане речове майно, відтак вимога про зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 46262,44 грн підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду із цим позовом.

У зв`язку з перебуванням судді Качур Р.П. у щорічній основній відпустці у період з 03.08.2020 по 16.09.2020 включно справу розглянуто в перший робочий день судді - 17.09.2020.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України (79060 м. Львів вул. Княгині Ольги 105; код за ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України щодо невиплати у повному розмірі ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код за ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 46262 (сорок шість тисяч двісті шістдесят дві) гривні 44 коп.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання національної гвардії України (79060 м. Львів вул. Княгині Ольги 105; код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур