Справа № 160/7954/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року Справа № 160/7954/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
14.07.2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо утримання з частини грошового забезпечення ОСОБА_1 грошових коштів на аліменти за період з 01.04.2018 року по 12.07.2018 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 утримані кошти за період з 01.04.2018 року по 12.07.2018 року.
15.07.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 12.08.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 25.07.2018 року з позивача стягнуті аліменти з 13.07.2018 року Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року зобов`язано відповідача по справі нарахувати та виплатити заборгованість надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу з 01.04.2018 року відповідно до розпорядження Міністерство оборони України від 10.04.2018 року. Після набрання рішенням законної сили, відповідачем 26.02.2020 року було утримано аліменти з усієї суми заборгованості, в тому числі і за період до 13.07.2018 року. Позивач не погоджується з такими діями відповідача, просить визнати протиправними дії та зобов`язати вчинити певні дії.
19.08.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що надбавки, які були предметом позову виплачувались позивачу не щомісячно з 01.04.2018 року, а нараховані та виплачені одним платежем за весь період з 26.02.2019 року і з цієї суми були утримані аліменти на підставі судового наказу від 25.07.2018 року. З огляду на те, що аліменти відраховуються з усіх доходів (заробітку), відповідач вважає свої дії правомірними, порушень прав позивача не мало місце, а тому у задоволенні позову просив відмовити.
27.08.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилався на те, що фінансова служба Військової частини повинна була вирахувати належні відрахування та стягнути суму аліментів з 13.07.2018 року, проте стягувач аліментів отримала кошти, які вона не мусила отримати, адже право на надбавку виникло у позивача до стягнення аліментів. Вважаючи доводи відповідача, викладені у відзиві необґрунтованими та безпідставними, просив позов задовольнити.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що судовим наказом Бродівського районного суду Львівської області від 25.07.2018 року по справі № 439/1027/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнана протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування з 01.04.2018 року та виплати надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу, згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 10.04.2018 № 207/у/2. Також зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити заборгованість надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу з 01.04.2018 року, відповідно до розпорядження Міністра оборони України від 10.04.2018 року № 207/у/2. У задоволенні решти вимог було відмовлено.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі № 1.380.2019.000531 скасовано та прийняти нове, яким відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2019 року постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано та залишено в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року.

З розрахунку відповідача щодо доплати ОПС з 01.04.2018 року по 31.12.2018 року вбачається, що за період з квітня по липень 2018 року з отриманих позивачем сум були утримані аліменти в розмірі 1 722, 57 грн. за кожний місяць.

Отже, спір між сторонами виник з підстав неправомірності відрахування аліментів з коштів право на які виникло до стягнення аліментів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 26.02.1993 року № 146 з подальшими змінами, визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом.

Пунктом 8 Переліку визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад

за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Наказом Міністерства оборони України № 316 від 15.05.2013 року затверджений Перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України.

Так, сума надбавки за особливості проходження служби і сума надбавки за вислугу років та премії входить до переліку сум, з яких утримуються аліменти.

З наданих до позовної заяви доказів вбачається, що сума надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу з 01.04.2018 року була спірною та право на отримання цих сум виникло у позивача після набрання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року законної сили, а саме 05.12.2019 року дати винесення постанови Верховним Судом.

З відзиву вбачається, що грошові кошти за рішенням суду від 05.03.2019 року були виплачені позивачу одним платежем 26.02.2020 року, а отже ці кошти (не дивлячись за який період вони стягнуті) є доходом позивача, отриманим саме у лютому 2020 року.

З огляду на те, що аліменти на утримання дитини стягуються з 25.07.2018 року, а дохід у вигляді недонарахованих сум надбавки за особливості проходження служби і надбавки за вислугу років та премії хоча й нарахований за період з 01.04.2018р., проте фактично виплачений позивачу 26.02.2020 року одноразовим платежем (після стягнення аліментів за судовим наказом), відповідачем правомірно з цієї суми утримані аліменти.

Таким чином, судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача при нарахуванні та виплаті позивачеві грошових коштів, що були присуджені за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець