Справа № 420/6433/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6433/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020 року, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00130 від 26.06.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними та скасувати Рішення Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020року, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби №UА500030/2020/00130 від 26.06.2020року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що декларантом до Одеської митниці ДФС для митного оформлення товару, подано належні документи на підтвердження маршруту руху товару, перевізника, витрат на перевезення. При цьому, неподання декларантом транспортних (перевізних) документів може бути підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише у разі, коли орган доходів і зборів доведе, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість товарів. Крім того, вартість упаковки та пакувальних матеріалів входить до ціни товару, яка вказана в інвойсі і тому, при визначенні складових митної вартості товару, не повинна була додаватися окремо.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/6433/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП до Одеської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020року, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00130 від 26.06.2020 року.

Відповідачем Одеською митницею Державної митної служби відзив на позовну заяву не надано, незважаючи на те, що Ухвалу суду від 17.07.2020р. отримано своєчасно, про що свідчить відповідне повідомлення про отримання електронною поштою Ухвали суду від 17.07.2020р.

Частиною 6 статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що Одеською митницею Державної митної служби відзив на позовну заяву не надано, суд вирішує дану справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи митного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 03.12.2019 року між компанією «PILSAN DIS /TICARET LTD. STI» (Продавець) та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) б/н, за умовами якого Продавець на протязі певного періоду зобов`язується продавати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору. Відповідно до умов зазначеного договору, орієнтовний план закупівлі Позивачем товару становить 1 контейнер продукції «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» (Туреччина) щомісячно.

На виконання умов зазначеного контракту відправник «PILSAN DIS /TICARET LTD. STI» поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» партію товару: іграшки у вигляді тварин: арт. 01 002, качалка-каталка «Поні» 3 шт., арт. 07 520, качалка-каталка «Конячка» на батарейках 15 шт.; іграшки з пластмаси без механічного приводу: арт. 06 611, вантажівка 12 шт., арт. 06 621, вантажівка 12 шт., арт. 06 437, кам`яна хатка 16 шт., арт. 06 443, кам`яна хатка з парканом 12 шт., арт. 06 194, чарівна хатка - 5 шт, арт. 06 611, вантажівка - 12 шт., арт. 06 621, вантажівка -12 шт., арт. 06 437, кам`яна хатка 16 шт., арт. 06 443; кам`яна хатка з парканом 12 шт.. арт. 06 194; чарівна хатка 5 шт.

З метою здійснення митного оформлення поставленого за вказаним договором товару, 24.06.2020року Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Державної митної служби митну подано декларацію №UA500030/2020/206385, а також документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: пакувальний лист № ARKU8426400 від 12.06.2020 року; пакувальний лист № ARKU8514985 від 12.06.2020 року; пакувальний лист № ARKU8591805 від 12.06.2020 року; проформа-інвойс № від 14.05.2020 року; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № PS0198 від 12.06.2020 року; коносамент (Bill of landing) № UCLUA20X1771 від 11.06.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1028/1 від 24.06.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1028/2 від 24.06.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1028/3 від 24.06.2020 року; сертифікат про походження товару № D0127951 від 16.06.2020 року; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару № NJBKLK5T03CNPQI від 29.05.2020 року; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 8721 від 19.06.2020 року; рахунок на оплату № 2425 від 19.06.2020 року; платіжне доручення № 202 від 25.06.2020 року; прейскурант (прайс-лист) б/н від 03.12.2019 року; зовнішньоекономічний договір б/н від 03.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокеру № 310719/1 від 31.07.2019 року; договір про перевезення № 31079-72 від 31.07.2019 року; договір про перевезення № 05/05-20 від 05.05.2020 року; акт зважування № 358125 від 24.06.2020 року; акт зважування № 358127; від 24.06.2020 року; акт зважування № 358128; від 24.06.2020 року; лист б/н від 24.01.2020 року; лист № 1 від 26.06.2020 року Позивача; лист № 2 від 26.06.2020 року Позивача; лист № б/н PILSAN DIS TICARET LTD. STI щодо виробника товарів; лист № б/н PILSAN DIS TICARET LTD. STI щодо депозиту Позивача; переклад Позивача листа б/н PILSAN DIS TICARET LTD. STI щодо депозиту Позивача; копія митної декларації країни відправлення №20343100ЕХ133746 від 15.06.2020 року та її переклад на українську мову.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» визначило митну вартість поставлених товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме: 24957,20дол. США.

Водночас, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого по наданій митій декларації, Одеською митницею Державної митної служби встановлено, що подані декларантом документи містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: у наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 29.05.2020 року №NJBKLK5T03CNPQI сума передплати не відповідає сумі зазначеній у інвойсі від 12.06.2020року №PS0198; відповідно до підпункту «а» пункту 1 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; у відповідних графах митної декларації країни Відправлення від 15.06.2020 року № 2034 3100ЕХ133746 містяться відомості про інвойси (рахунки-фактури), які до митного оформлення не надавались; до митного оформлення не надавались документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та відсутня будь-яка інформація щодо витрат на навантаження, вивантаження та обробку, страхування оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; прайс-лист від 03.12.2019 року № б/н не містить згідно загальноприйнятої світової практики відомостей, яких достатньо будь-якому, покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: термін дії комерційної пропозиції, умови платежу, одиниці виміру, передбачені системи знижок, термію поставки товарів, характер тари та упаковки, контактна інформація щодо продавця товарів тощо.

На підставі зазначеного позивачу було запропоновано протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару якщо рахунок сплачено; 2) переклад митної декларації країни відправлення на українську мову, відповідно до частини першої етапі 254 МКУ; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 6) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Також, декларанту було запропоновано надати, за власним бажанням, додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Судом встановлено, що декларантом до Одеська митниця Державної митної служби додатково надано наступні документи, а саме: переклад декларації країни відправлення; договір від 05.05.2020року №05/05-20 про організацію перевезень автомобільним транспортом; проформу-інвойс від 14.05.2020року №202504100; лист від 26.06.20 року щодо оплати за товар, а також повідомлено митний орган про надання вичерпного переліку додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

За результатами розгляду питання щодо митного оформлення, зазначеного у митній декларації №UA500030/2020/206385 від 24.06.2020р., товару, Одеською митницею Державної митної служби прийнято спірні Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.06.2020р. №UА500030/2020/000022/2, Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500030/2020/00130 від 26.06.2020 року.

Не погоджуючись з Рішенням Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів від 26.06.2020р. № UА500030/2020/000022/2, Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UА500030/2020/00130, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» щодо визнання протиправними та скасування Рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 26.06.2020р. № UА500030/2020/000022/2, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UА500030/2020/00130, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, Митним кодексом України передбачено, та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Частиною 2 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Згідно зі ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребовувати контролюючий орган має лише ті документи, які уможливлюють пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зокрема, як встановлено судом, та зазначено вище, під час перевірки Одеською митницею Державної митної служби наданих декларантом позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» для підтвердження митної вартості товару, документів, фахівцями контролюючого органу встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митні вартість товарів, а саме: у наданому до митного оформлення банківському платіжному документі від 29.05.2020року №NJBKLK5T03CNPQI сума передплати не відповідає сумі зазначеній у інвойсі від 12.06.2020року № PS0198; відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; у відповідних графах митної декларації країни відправлення від 15.06.2020 року № 2034 3100ЕХ133746 містяться відомості про інвойси (рахунки-фактури), які до митного оформлення не надавались; до митного оформлення не надавались документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів та відсутня будь-яка інформація щодо витрат на навантаження, вивантаження та обробку, страхування оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; прайс-лист від 03.12.2019 року № б/н не містить згідно загальноприйнятої світової практики відомостей, яких достатньо будь-якому, покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: термін дії комерційної пропозиції, умови платежу, одиниці виміру, передбачені системи знижок, термію поставки товарів, характер тари та упаковки, контактна інформація щодо продавця товарів тощо.

Між тим, суд не погоджується з означеною позицією митного органу, виходячи з наступного.

Так, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між даними відомостями не можуть бути підставою обґрунтування наявності розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 12.03.2019року по справі №803/3649/15.

Митним органом у якості однієї з підстав коригування митної вартості товарів, зазначено про відсутність будь-якої інформації щодо включення/не включення вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Натомість, відповідно до розділу «А.9» умов EXW Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Таким чином, оскільки поставку товару здійснено у тарі Постачальника товару, судом встановлено, що її вартість входить до ціни товару. Тобто, у спірних правовідносинах вартість пакування не є витратами, котрі понесено покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару. Товар, який був поставлений за контрактом, є несипучим, тому не потребує додаткової упаковки, крім тари, в якій він перевозиться.

Більше того, як зазначено в розділі « 2» зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу товарів б/н від 03.12.2019року усі деталі контракту стосовно розміру товару та його пакування відображаються у інвойсах.

При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими «PILSAN DIS TICARET LTD. STI» - не передбачалось.

Тобто, суд зазначає, що наведені вище висновки митного органу є помилковими, оскільки, зазначені витрати входять до ціни товару та додатковому відшкодуванню зі сторони покупця не підлягають.

Відносно висновків митного органу з приводу того, що до митного оформлення не надано документів, котрі містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та відсутня будь-яка інформація щодо витрат на навантаження, вивантаження та обробку, страхування оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно Довідки №8721 від 19.06.2020року, що надана Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛДОМ ЛОГІСТІКС», загальна вартість транспортування вантажу склала 72 254,49 грн.

31.07.2019року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХІЛДОМ ЛОГІСТІКС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» укладено договір №31079-72 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу (п. 1.1).

Судом встановлено, що 19.06.2020року ТОВ «ХІЛДОМ ЛОГІСТІКС» виставлено ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» рахунок на оплату №2425 на суму 72 254,49грн. за надання послуг з морського фрахту за межами митної території України: Стамбул, Туреччина-Одеса, Україна, контейнери: ARKU8514985, ARKU8591805, ARKU8426400, на підставі договору № 31079-72 від 31.07.2020 року.

Відповідно до платіжного доручення №202 від 25.06.2020року ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» сплачено на користь ТОВ «ХІЛДОМ ЛОГІСТІКС» 72254,49грн. згідно з рахунком №2425 від 19.06.2020 року.

Суд зазначає, що надані до митного оформлення документи коносамент, товарно-транспортні накладні, пакувальні листи, акти зважування, містять відомості про те, що поставка товару здійснювалася в контейнерах: ARKU8514985, ARKU8591805, ARKU8426400.

Згідно з п.п.14.1.260 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, фрахт - це винагорода (компенсація), яка виплачується за договорами перевезення, найму або піднайму судна або транспортного засобу (їх частин) для перевезення вантажів і пасажирів морськими або повітряними суднами, а також перевезення вантажів залізничним або автомобільним транспортом.

При цьому, базова ставка фрахту включає в себе вартість самого фрахту, а також витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження та складування (схову) товарів, збільшена на суму витрат за рейс судна або іншого транспортного засобу, сплачуваних фрахтувальником згідно з укладеним договором фрахтування (пп. 14.1.12 Податкового Кодексу України).

Тобто, чинним законодавством визначено, що вартість фрахту вже включає у себе витрати з навантаження, розвантаження, перевантаження товару.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження відповідача з приводу того, що надану довідку неможливо однозначно пов`язати з поставкою товарів, оскільки, вказані твердження спростовуються наведеними вище доказами, які підтверджують факт здійснення ТОВ «ХІЛДОМ ЛОГІСТІКС» на користь ТОВ «ТК ЮНІОН ГРУП» послуг з транспортування товару, та сплати позивачем на користь зазначеного підприємства послуг з транспортування вказаного вантажу.

Крім того, суд критично ставиться до зауваження митного органу, котре також слугувало однією з підстав для коригування митної вартості, а саме: посилання на те, що декларантом у відповідних графах митної декларації країни відправлення від 15.06.2020року №2034 3100ЕХ133746 містяться відомості про інвойси (рахунки-фактури), які до митного оформлення не надавались, оскільки, відповідно до переліку документів, котрі надані Товариством позивача для митного оформлення, у відповідних графах митної декларації зазначено не інвойси, а коносамент (Bill of landing) №UCLUA20X1771 від 11.06.2020року, та пакувальні листи №ARKU8426400 від 12.06.2020року, №ARKU8514985 від 12.06.2020року, №ARKU8591805 від 12.06.2020 року.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що надані декларантом позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до контролюючого органу з метою підтвердження митної вартості товару, документи містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом позивача - ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст.ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Обов`язок доведення митної вартості товару покладено на декларанта. Митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися, у тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Зокрема, як зазначено у спірному Рішенні Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020, з метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних ПІК АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби, та встановлено, що по товару №1 МД від 23.06.2020 № UA100060/2020/383237 на рівні 6, 33 дол. США за кг; по товару № 2 - МД від 05.03.2020 року № UA110140/2020/002317 на рівні 5, 510099 дол. США за кг; по товару № 3 - МД від 15.06.2020 року № UA500030/2020/206014 на рівні 6, 060001 дол. США за кг; по товару №4 - МД від 24.04-2020 року №U А500070/2020/214453 на рівні 4, 51 дол. США за кг.

Проте, вказані графи оскаржуваного рішення не містять інформації, які саме товари були використані в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо.

До того ж, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару, та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що відомості, котрі містяться в ЄАІС, мають суто допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором в контексті вчинення відповідних дій.

Також, наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Одеською митницею Державної митної служби не надано належних доказів, що позивачем до митного органу не надано усіх необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, внесено до декларації недостовірні чи неточні відомості, або надано документи, котрі містили розбіжності, що у свою чергу унеможливлювало б визначення митної вартості товару за ціною контракту.

При цьому, повноваження митниці щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності визначення митної вартості товару можуть бути реалізовані за наявності обґрунтованих підстав для сумніву у правильності митної оцінки товару.

Ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відтак, враховуючи, що декларантом позивача ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до Одеської митниці Державної митної служби за вказаним зовнішньоекономічним договором (контрактом) надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості не за основним методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору), не є обґрунтованим, а тому суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеним статтею 8 Митного кодексу України, зокрема, законності, додержання прав, та охоронюваних законом інтересів осіб, та відповідно відсутності підстав для коригування митним органом митної вартості товару.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо безпідставності, та неправомірності коригування Одеською митницею Державної митної служби заявленої декларантом митної вартості товарів, а відтак наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» шляхом визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020 року, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00130 від 26.06.2020 року.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП задоволено, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП до Одеської митниці Державної митної служби про визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500030/2020/000022/2 від 26.06.2020 року, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500030/2020/00130 від 26.06.2020року, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості товарів від 26.06.2020р. №UА500030/2020/000022/2.

3. Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці Державної митної служби від 26.06.2020р. №UA UА500030/2020/00130.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби (65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 21-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП (67801, Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Суворова, 2-А ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.