Справа № 580/2193/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року справа № 580/2193/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

22 червня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор", в якому просить (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.08.2020 №19923/20):

1) визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор" від 18.05.2020 №10/ОС/СТ-20 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ";

2) визнати протиправним та скасувати наказ Державної установи "Черкаський слідчий ізолятор" від 19.05.2020 №69/ОС -20 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

3) поновити ОСОБА_1 на службі у ДУ "Черкаський слідчий ізолятор" посаді молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи "Черкаський слідчий ізолятор" з 20.05.2020;

4) рішення суду в частині поновлення на посаді допустити до негайного виконання;

5) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що законних підстав для проведення та призначення службового розслідування відносно старшого прапорщика ОСОБА_1 у начальника (керівника) Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» Дяченко Романа Анатолійовича не було, оскільки відповідно до частини 3 пункту 2 розділу II «Підстави для проведення службового розслідування» Наказу № 356/5 від 12.03.2015 службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника у разі - повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення. Частиною 1 ст. 277 КПК України чітко визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Положенням ч. 2 ст. 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Позивач зазначив, що в рамках кримінального провадження № 0001782 від 21.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України йому не оголошено підозру і його не викликали до Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області на допит.

Крім того, в наказі Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» від 21.04.2020 № 177/ОД-20 «Про призначення службового розслідування» визначено склад комісії на яку покладається службове розслідування, а саме: 1) Онищенко Олександр Павлович - голова комісії; 2) Кононенко Андрій Володимирович ; 3) Ракітін Микола Павлович ; 4) Гриценко Лариса Геннадіївна ; 5) Вавілонська Вікторія Вадимівна . Ніхто із вищевказаних членів комісії в тому числі голова комісії, не відібрав у нього письмових пояснень.

Також, позивач звернув увагу, що в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не зазначено, чому застосовано самий тяжчий вид дисциплінарного стягнення, а не більш м`який вид дисциплінарного стягнення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством України.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Наказом Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» № 165/ОС-18 від 08.10.2018 ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» (а.с.36).

21.04.2020 наказом Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» № 59/ОС-20 ОСОБА_8 відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою старшого прапорщика внутрішньої служби, молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони, з 21.04.2020 на час проведення службового розслідування (а.с.39).

Наказом Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» № 177/ОД-20 від 21.04.2020, відповідно до частини 3 пункту 2 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України», призначено службове розслідування. Начальником СІЗО начальником арештного дому Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» Дяченко Р.А. 15.05.2020 затверджено висновок службового розслідування проведеного по факту виявлення заборонених предметів та речовин під час проведення огляду особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» (а.с.40).

Під час службового розслідування встановлено, що 21 квітня 2020 року, в кімнаті проведення оглядів державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», був проведений огляд особистих речей співробітників чергової зміни, які прибули на чергування з 20 години 00 хвилин 21.04.2020 до 08 години 00 хвилин 22.04.2020.

Близько 17 години 00 хвилин, підполковником внутрішньої служби Ракітіним М.П. , начальником оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» в присутності майора внутрішньої служби Небилиці М.М. , старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», майора внутрішньої служби Берадзе В. Є. , оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та підполковника внутрішньої служби Заїки О.М. , заступника начальника, СІЗО з режиму і охорони та оперативної роботи державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», в ході огляду особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , було запропоновано добровільно видати заборонені предмети та речовини, на шо старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_1 , надав згоду дістав з чорної сумки, яка знаходилась у нього на плечі, пакет з їжею, та пакет з мобільним телефоном марки «Номі» та зарядний пристрій до нього.

Під час візуального обстеження зарядного пристрою та телефону було помічено, що даний зарядний пристрій має сліди відкриття. Старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_1 , було запропоновано розібрати зарядний пристрій з метою обстеження його вмісту, на що останній погодився. При відкритті зарядного пристрою з нього почала сипатися речовина рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом яка була в ньому. Відкривши зарядний пристрій повністю на його платі було помічено кристал невідомого походження залитий «термо» - клеєм.

Про дану подію повідомлено по телефону « 102» Черкаський відділ поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області за зареєстровано в КОЗП за №22 від 21.04.2020.

18.05.2020 наказом Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» №10/ОС/СТ-20 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким за порушення службової дисципліни, несумлінне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків до старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму охорони застосовано дисциплінарне стягнення «Звільнення Державної кримінально-виконавчої служби України» (а.с.46).

Наказом від 19.05.2020 №69/ОС-20 «Про звільнення ОСОБА_1 », звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби України старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», 20.05.2020 у відповідності до п.6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.47).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних наказів, суд виходив з того, що правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України".

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

На службу до Державної кримінально-виконавчої служби України приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки.

Частиною 4 статті 14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачено, що громадяни України, які вперше зараховуються на посади рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу такого змісту: "Я (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, бути чесним, гуманним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю. Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, не допускати порушень прав і свобод людини та громадянина, всіляко сприяти зміцненню правопорядку. Якщо я порушу цю присягу, то готовий нести відповідальність, установлену законом".

Статтею 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачені вимоги до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України і його відповідальність.

Так, згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" персонал Державної кримінально-виконавчої служби України зобов`язаний неухильно виконувати закони України, додержуватися норм професійної етики, гуманно ставитися до засуджених і осіб, узятих під варту. Жорстокі, нелюдські або такі, що принижують людську гідність, дії є несумісними зі службою і роботою в органах, установах виконання покарань та слідчих ізоляторах.

Частинами 3, 4 статті 21 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" передбачено, що персонал Державної кримінально-виконавчої служби України під час виконання покладених на нього обов`язків керується законами та іншими нормативно-правовими актами, діє на підставі та в межах своїх повноважень. Ніхто, крім випадків, прямо передбачених законом, не має права втручатися в службову діяльність персоналу.

Особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 9 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 року №901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VII, який набрав чинності 07.10.2018 року, дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 року №3460-ІV, поширено також на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України (надалі - Дисциплінарний статут ОВС) визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту ОВС за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту ОВС на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень передбачений статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС, відповідно до частини 1 якої з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно зі статтею 16 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту ОВС дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Наказом Міністерства юстиції України №356/5 від 12.03.2015 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (надалі - Порядок №356/5), який визначає підстави для призначення, процедуру та мету проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - ДКВС України); порядок документування й оформлення результатів службових розслідувань, прийняття за ними рішення та їх виконання; компетенцію структурних підрозділів апарату Мін`юсту, його міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, уповноважених органів з питань пробації, навчальних закладів та закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - органи і установи), під час проведення службових розслідувань; права та обов`язки посадових осіб органів і установ під час проведення службових розслідувань.

За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І цього Порядку, службове розслідування - комплекс заходів, які здійснюються в межах компетенції з метою уточнення причин, встановлення обставин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення або дисциплінарного проступку персоналом Державної кримінально-виконавчої служби України, відповідальність за яке передбачена законодавством України, а також визначення ступеня вини особи (осіб), яка вчинила правопорушення, чиї дії або бездіяльність стали причиною його скоєння.

Відповідно до розділу ІІ Порядку №356/5 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться за рішенням уповноваженого на те начальника зокрема у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися у службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих посадовими особами органів і установ в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином оформлений письмовий наказ уповноваженого на те начальника.

Розділом III Порядку №356/5 визначено порядок призначення службового розслідування, пунктом 3 якого передбачено, що начальники мають право призначати службові розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу, якщо заступником Міністра юстиції за погодженням з Міністром юстиції або особою, яка виконує його обов`язки, їм надано право застосовувати заходи заохочення і накладати дисциплінарні стягнення на осіб, дії або бездіяльність яких стали підставою для проведення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку №№356/5 проведення службового розслідування доручається прямому начальнику особи рядового чи начальницького складу, дії або бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Службове розслідування може проводитися декількома особами у складі комісії, до складу якої входять найбільш досвідчені посадові особи органу або установи, здатні всебічно вивчити обставини, що стали підставою для призначення службового розслідування, та зробити об`єктивні висновки. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника особи рядового чи начальницького складу, дії чи бездіяльність якої стали підставою для призначення службового розслідування.

Проведення службових розслідувань за фактами порушень особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, неналежного виконання посадових обов`язків чи втрати ними службових посвідчень, підготовка за їх результатами висновків та проектів наказів про заходи дисциплінарного реагування щодо цих осіб здійснюються керівниками усіх рівнів щодо безпосередньо підпорядкованої особи рядового чи начальницького складу, яка вчинила правопорушення. (пункт 1 розділу IV Порядку №356/5)

Згідно з пунктом 2 розділу IV Порядку №356/5 рішенням уповноважених посадових осіб персонал відповідного структурного підрозділу Департаменту персоналу Міністерства юстиції України, підрозділів по роботі з персоналом відповідних органів і установ залучається до проведення службових розслідувань у разі реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою рядового чи начальницького складу кримінальне правопорушення або повідомлення особі рядового чи начальницького складу про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Пунктами 1, 2, 3 розділу V Порядку №356/5 передбачено, що службове розслідування повинне бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення уповноваженим на те начальником. У разі необхідності за мотивованим рапортом (доповідною запискою) виконавця або голови комісії визначений строк проведення службового розслідування може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення.

Завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку службового розслідування.

Права та обов`язки учасників службового розслідування визначені у розділі VI Порядку №356/5.

Згідно з пунктом 1 розділі VIII Порядку №356/5 за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування, який складається із вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктами 3, 4 розділу VIII Порядку №356/5 передбачено, що висновок службового розслідування підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування.

Із затвердженим висновком службового розслідування за рішенням начальника, який призначив службове розслідування, ознайомлюється начальник органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, стосовно якої призначено проведення службового розслідування.

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, письмового пояснення, або за відсутності акта про її відмову від надання письмового пояснення. Небажання особи рядового чи начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Порядку №356/5 якщо вину особи рядового чи начальницького складу повністю доведено, начальник, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення за результатами службового розслідування видається наказ, зміст якого оголошується персоналу органу або установи, де проходить службу особа рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності її підлеглих забороняється.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового чи начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під підпис безпосередній начальник такої особи спільно з посадовою особою підрозділу персоналу складає відповідний акт.

Як установлено судом, звільненню позивача зі служби передувало службове розслідування, призначене наказом Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» № 177/ОД-20 від 21.04.2020, відповідно до частини 3 пункту 2 розділу ІІ наказу Міністерства юстиції України від 12.03.2015 №356/5 «Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України (а.с.40).

Начальником СІЗО начальником арештного дому Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» Дяченко Р.А. 15.05.2020 затверджено висновок службового розслідування проведеного по факту виявлення заборонених предметів та речовин під час проведення огляду особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» (а.с.41-44).

Під час службового розслідування встановлено, що 21 квітня 2020 року, в кімнаті проведення оглядів державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», був проведений огляд особистих речей співробітників чергової зміни, які прибули на чергування з 20 години 00 хвилин 21.04.2020 до 08 години 00 хвилин 22.04.2020.

Близько 17 години 00 хвилин, підполковником внутрішньої служби Ракітіним М.П., начальником оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» в присутності майора внутрішньої служби Небилиці М.М. , старшого оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», майора внутрішньої служби Берадзе В. Є. , оперуповноваженого оперативного відділу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та підполковника внутрішньої служби Заїки О.М. , заступника начальника, СІЗО з режиму і охорони та оперативної роботи державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», в ході огляду особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , було запропоновано добровільно видати заборонені предмети та речовини, на шо старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_1 , надав згоду дістав з чорної сумки, яка знаходилась у нього на плечі, пакет з їжею, та пакет з мобільним телефоном марки «Номі» та зарядний пристрій до нього.

Під час візуального обстеження зарядного пристрою та телефону було помічено, що даний зарядний пристрій має сліди відкриття. Старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_1 , було запропоновано розібрати зарядний пристрій з метою обстеження його вмісту, на що останній погодився. При відкритті зарядного пристрою з нього почала сипатися речовина рослинного походження зеленого кольору зі специфічним запахом яка була в ньому. Відкривши зарядний пристрій повністю на його платі було помічено кристал невідомого походження залитий «термо» - клеєм.

Про дану подію повідомлено по телефону « 102» Черкаський відділ поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області за зареєстровано в КОЗП за №22 від 21.04.2020.

За наслідками вказаного висновку службового розслідування зокрема запропоновано:

1) службове розслідування по факту порушення службової дисципліни, , а саме вступу старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 у неслужбові стосунки із взятими під варту (засудженими) та їх родичами, вважати закінченим;

2) факт порушення службової дисципліни старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_1 , розглянути на Раді Зборів осіб рядового та молодшого начальницького складу державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Висновок службового розслідування 15.05.2020 затверджений начальником СІЗО - арештного дому державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

18.05.2020 ним видано спірний наказ №10/ОС/СТ-20 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », відповідно до якого за порушення службової дисципліни, несумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшому інспектору 1 категорії відділу режиму охорони застосовано дисциплінарне стягнення «Звільнення з Державної кримінально-виконавчої служби України». Підставою даного наказу став висновок службового розслідування проведеного по факту виявлення заборонених предметів та речовин під час проведення огляду особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора 1 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

19.05.2020 видано наказ №69/ОС-20 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру проведення службового розслідування та винесення оскаржуваних наказів.

Щодо тверджень позивача про те, що під час проведення службового розслідування у нього не відбирались пояснення, суд зазначає, що як вбачається з висновку службового розслідування, в ході службового розслідування був опитаний старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодший інспектор категорії відділу режиму і охорони державної установи «Черкаський слідчий ізолятор». Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.45).

Позивач у позовній заяві зазначає, що службовим розслідуванням встановлено, що він мав передати мобільний телефон із зарядним пристроєм ув`язненому на прізвисько «ОСОБА_2», що не грунтується на будь яких доказах.

Проте суд звертає увагу, що безпосередньо у висновку службового розслідування, а саме абз. 2 стор. 4 (а.с.42 зворотній бік) зазначено, що «Комісією з проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , 1974 року народження з 28.01.2019 перебуває на обліку в оперативному відділу установи, як особа найбільш схильна до вступу в позаслужбові зв`язки з особами взятими під варту, засудженими, їх родичами та знайомими, а також передачі заборонених предметів, наркотичних, психотропних та одурманюючих речовин до державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», та з метою перевірки інформації, 21.04.2020 близько 17 години 00 хвилин по прибуттю до установи було проведено огляд особистих речей старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , в ході якого інформація знайшла підтвердження».

Крім того, така інформація підтверджується рапортами співробітників слідчого ізолятора Берадзе В.Є. , Небилиці М.М. , Заїки О.М. , Ракітіна М.П. (а.с.112-116).

Також, висновком службового розслідування спростовуються твердження позивача, що в ньому не вказано мотивів та мети вчиненого проступку.

Наслідком вчиненого дисциплінарного проступку позивача є - порушення службової дисципліни.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 6 грудня 1992 року, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пунктом 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147 (1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2019 у справі №580/1117/19 наголошує на тому, що в основі поведінки працівника поліції законодавчо закладено етичні, правові і службово-дисциплінарні норми, дотримання яких є одним із головних обов`язків особи, що іде на службу до органів внутрішніх справ. Ця обставина зумовлює підвищений рівень відповідальності працівників поліції, у порівнянні з іншими громадянами, та застосування до них більш суворих дисциплінарних стягнень за дисциплінарні правопорушення.

Суд звертає увагу, що факт повідомлення про підозру позивачу у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України став лише підставою для початку службового розслідування. Натомість службове розслідування стосувалось належного виконання позивачем своїх службових обов`язків, які передбачені законодавством.

Суд зазначає, що підставою для звільнення позивача стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Водночас суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінального провадження і набрання законної сили вироком суду.

Доводи позивача, з приводу того, що такий вид стягнення як звільнення зі служби може застосовуватись у тому випадку, коли буде доведена вина особи у вчиненні кримінального правопорушення є безпідставним, оскільки підставами для проведення службового розслідування можуть бути не тільки скоєння особою кримінального правопорушення, але і вчинення особою інших діянь, які порушують службову дисципліну, а також події, які сталися за участю таких осіб і можуть викликати суспільний резонанс.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 14, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складене 15.09.2020.

Суддя В.П. Тимошенко