Справа № 640/17477/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

14 вересня 2020 року м. Київ № 640/17477/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора Військової прокуратури Центрального регіону України

про про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 до Військової прокуратури Центрального регіону України та Офісу Генерального прокурора, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконуючого обов`язки військового прокурора Центрального регіону України від 23.01.2020 №17 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Військової прокуратури Полтавського гарнізону або рівнозначній посаді, яку він займав станом на 05.02.2020;

- стягнути з Військової прокуратури Центрального регіону України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

05.08.2020 від позивача надійшло заява, в якій останній вказав, що до позовної заяви первісно не було додано посвідчення учасника бойових дій та висновок військово-лікарської комісії, надання яких до справи, мають важливе значення та додав їх до заяви.

Ухвалою суду від 06.08.2020 визнано неповажними підстави пропущеного строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду. Позовну заяву - залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, тривалістю десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву повернути ОСОБА_1 зі всіма доданими до неї документами.

Зокрема, в ухвалі суду від 06.08.2020 , Суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки зважаючи на обізнаність позивача про порушення своїх прав, останній не був позбавлений можливості звернутися до суду з даним позовом починаючи з 30.01.2020. Посилання ОСОБА_1 на те, що ним було направлено скарги до Офісу Генерального прокурора щодо визначення порядку розгляду даної скарги - звернення щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, а саме виконуючого обов`язки військового прокурора Центрального регіону України, яким було видано наказ про звільнення 23.01.2020 без визначення підстав для звільнення; встановлення порушення прав під час незаконного та безпідставного звільнення із займаної посади прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону; скасування наказу та поновлення мене на вищевказаній посаді; повідомлення про можливість проходження атестації, як звільненого прокурора, відповідно до поданої заяви про проходження атестації; отримання рішення про розгляд скарги направити за вимогами чинного законодавства, із зазначенням пунктів, частин та статтей нормативно-правових актів на яких вказане рішення буде прийнято, і як наслідок пропуск строку звернення до суду більш ніж 6 місяців, суд оцінює критично, оскільки в разі незгоди з прийнятим рішенням/допущенням бездіяльності, заявник має право оскаржити його у порядку ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Визнав неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві, та для виконання вимог ч. 1ст. 123 КАС України надав строк для усунення шляхом подання до суду інших підстав для поновлення строку звернення до суду.

Ухвалу суду від 06.08.2020 позивачем отримано 17.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

14.08.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якому останній вказав, що маючи достатній проміжок часу та можливості для вручення відповіді на його скаргу, відповідь Офісом Генерального прокурора надано не було, у зв`язку із чим, не дочекавшись відповіді строком у 5 місяців, відповідно до ч.4 ст. 122 КАС України звернувся до суду 28.07.2020, при цьому маючи можливість звернутись до суду у шестимісячний строк включно до 28.08.2020, так як заява (скарга) подана 29.02.2020.

Таким чином, за переконанням позивача, його дії спрямовані на отримання відповіді від Офісу Генерального прокурора мали під собою підґрунтя в разі її задоволення вирішення спору без звернення до суду, а в разі відмови отримання відповіді, яка має важливе значення для розгляду у суді, є отриманням інформації, тобто готуванням особи шляхом отримання позиції Офісу Генерального прокурора зі спору який виник внаслідок звільнення.

В той же час, вказує, що його звернення до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Суд відхиляє доводи вказані в заяві від 14.08.2020, адже дані обставини не позбавляли позивача фізичної можливості звернутися до суду в місячний строк з дня коли він ознайомився з наказом про його звільнення, а саме 30.01.2020.

Суд також зазначає, що згідно ч.4 ст.122 КАС України, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а не шестимісячний, як помилково вказує позивач в заяві.

Виходячи з принципу рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах (п. 2 ч.3 ст. 2 КАС України), правила ст. 122 КАС України поширюються на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Згідно матеріалів справи, адміністративний позов подано до суду 28.07.2020.

Предметом розгляду справи є наказ виконуючого обов`язки військового прокурора Центрального регіону України від 23.01.2020 №17 о/с, з яким, як сам позивач вказує в позовній заяві, він ознайомився 30.01.2020.

Відтак, маючи достатній досвід роботи, високий професійний рівень та морально-ділові якості, як зазначено позивачем в позовній заяві останній мав усвідомлювати наслідки своїх дій.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За висновками ЄСПЛ, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад, до строків для подання апеляцій (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви" (Jodo v. Lithuania).

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду у цій категорії спорів.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

З урахуванням наведеного, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом, враховуючи недоведеність існування обставин для визнання причин пропуску строку поважними, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 160, 161, пунктом 1 частини 4 статті 169, частиною 8 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Р.О. Арсірій