Справа № 200/5689/20-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 р. Справа№200/5689/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької (, Донецькаобласть, м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила:

- визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача від 08.10.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком;

- визнати неправомірними дії відповідача щодо неврахування у складі страхового стажу періоду роботи з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року та з 11.07.1989 року по 14.04.1998 року;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 20.08.2019 року із врахуванням у складі страхового стажу періоду роботи з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року та з 11.07.1989 року по 14.04.1998 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не згоден з рішенням відповідача щодо відмови йому в призначенні пенсії. Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пенсії, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що 20.08.2019 року позивач звернувся до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням управління від 08.10.2019 року №3765 позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Відповідачем зазначено, що до позову ОСОБА_1 додано копії довідок про стаж та заробітну плату, які видані підприємствами незаконно утвореної ДНР ПАТ «Эластомер» та ПАТ «Горлівськтепломережа» (у відмовній пенсійній справі позивача ці довідки відсутні). Управління ПФУ не має можливості здійснити перевірку довідок, оскільки м. Горлівка знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

20.08.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької із заявою про призначення пенсії за віком згідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької від 08.10.2019 року №3765 позивачу відмовлено в призначені пенсії.

Разом з вищезазначеною заявою позивачем було надано наступні документи:

- копії трудової книжки серії НОМЕР_2 ;

- копія диплому від 23.02.1980 року серія НОМЕР_3 ;

- копія трудового договору від 05.05.2008 року;

- копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20.08.20196 року;

- копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.08.2019 року №1441-;

- копія картки платників податків від 03.05.2012 року;

- копія паспорта;

Додатково при розгляді заяви були взяті до уваги наступні документи:

- індивідуальні відомості про застраховану особу з 1998 року по 2015 рік;

- особиста заява від 04.10.2019 року.

До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи:

- навчання з 01.09.1977 року по 23.02.1980 року, так як прізвище в дипломі українською мовою не збігається з прізвищем у Витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 20.08.2019 року щодо підтвердження дошлюбного прізвища;

- період роботи на Горловском заводе резиновой обуви «Эластан» (на рос. мові) з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року, так як запис в трудовій книжці завірений печаткою, яка не відповідає найменуванню підприємства при прийомі на роботу:

- період роботи на предприятии «Горловсктеплосеть» (на рос. мові) з 01.07.1989 року по 14.04.1998 року, так як запис в трудовій книжці завірений нечітким відтиском печатки.

- період роботи у ПП ОСОБА_2 з 03.06.2002 року по 06.07.2002 року, так як відсутні дані про страховий стаж в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно відмови в призначені пенсії позивачу.

Щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем разом з адміністративним позовом до суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначено, що управління ПФУ від 08.10.2019 року отримано лише в березні 2020 року. На неодноразові звернення позивача до управління для отримання відповідного рішення йому було відмовлено, зазначивши, що у фонду є три місяці з дня звернення на вирішення витання про призначення пенсії. Наводило, що рішення про призначенні або відмову у при значенні пенсії йому буде направлено поштою.

Після позивачу стало відомо, що відповідач затягував видачу рішення, так як втратив (видав на руки невідомій особі) трудову книжку позивача. І вже після того, як знайшов оригінал трудової книжки позивача, віддав і трудову і рішення про відмову у призначенні пенсії.

При відкритті провадження судом було витребувано у відповідача докази направлення позивачу рішення від 08.10.2019 року №3765 про відмову в призначенні пенсії та докази отримання позивачем відповідного рішення.

Відповідачем до суду подано копію витягу з журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 2019 рік з якого вбачається, що рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії надіслана управлінням ПФУ 11.10.2019 року засобами поштового зв`язку без повідомлення про вручення.

Отже у суду відсутні переконливі докази щодо дати отримання позивачем отримання спірного рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає що позивачем не пропущено строк на звернення до суду з адміністративним позовом та вважає за необхідне поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2013 року пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктами 1-3 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 від 08.04.1980 року № НОМЕР_2 в період з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року позивач працював на посаді економіста ОМТС на Горлівському заводі гумового взуття «Еластомер» (накази від 05.10.1987 року №195-к та 1007.1989 року №132-к), з 11.07.1989 року по 14.04.1998 року на різних посадах, а саме, учня машиніста, машиніста котлів, оператора на підприємстві «Горлівськтепломережа», яке 29.12.1994 року перереєстровано з ЗАО «Горлівськтепломережа». (накази від 11.07.1989 року №276, від 15.10.1989 року №502, від 09.09.1992 року №397, від 12.10.1992 року №456, від 14.04.1998 року №281-к).

Тобто, трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди, що дає йому право на зарахування цих періодів до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Довідкою виданою ПАТ «Еластомер» від 29.01.2020 року №04-40/14 підтвердежно період роботи позивача з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року на Горлівському заводі гумового взуття «Еластомер».

Довідкою виданою ПАТ «Горлівськтепломережа» від 04.02.2020 року №05/38 ОСОБА_1 підтверджено факт роботи на підприємстві «Горлівськтепломережа» в період з 11.07.1989 року по 14.04.1998 року.

Крім того, позивачем надано довідки ПАТ ««Горлівськтепломережа» від 04.02.2020 року №23, від 15.08.2019 року №196, від 04.02.2020 року №24, від 04.02.2020 року №25 про заробіток для обчислення пенсії.

Оскільки страховий стаж роботи підтверджений належно оформленим записом у трудовій книжці та довідками про довідками про підтверджуючих відповідний стаж, суд вважає неправомірною відмову відповідача в зарахуванні вищенаведених періодів роботи до страхового стажу позивача.

Враховуючи відсутність на теперішній час контролю української влади над певною територією та неможливість отримати інших письмових доказів, суд вважає можливим прийняти ці документи до уваги. Оскільки позивач на законодавчих підставах набув право на пенсійне забезпечення, і ситуація, що склалась, не повинна мати наслідків дискримінації позивача у соціальних гарантіях.

Крім того, суд вважає доводи відповідача щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача спірних періодів роботи з таких підстав, як невідповідність даних печатки підприємства при звільнені назвою підприємства при прийомі на роботу безпідставним, оскільки відповідальність за правильність ведення трудових книжок покладена на власника підприємства, установи чи організації або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

На підставі пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що відмова відповідача у не зарахуванні періоду роботи позивача з 03.06.2002 по 06.07.2002 року у ПП ОСОБА_2 до його страхового стажу роботи з підстав відсутності даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

За таких обставин, суд вважає, що певний період стажу позивача не може бути не зарахований через не сплату підприємством страхових внесків, оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії. Позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством. Тому позовні вимоги в частині зарахування вищевказаних періодів до страхового стажу позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено про відсутність у пенсійні справі позивача довідок про стаж і заробітну плату виданих підприємствами ПАТ «Эластомер» та ПАТ «Горловськьепломережа» та не можливість здійснення перевірки відповідних довідок, оскільки м. Горлівка знаходиться на тимчасово окуповані території.

Суд не згоден з відповідним твердженням відповідача та зазначає, що на підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з п.4.7 Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Саме у частині другій вказаної статті закріплено загальні критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, знаючи, що адміністративний суд керуватиметься ними у разі оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності. Законодавче закріплення цих критеріїв-принципів також дає можливість фізичній чи юридичній особі сформувати уявлення про якість та природу належних рішень чи дій, які вона має право очікувати від суб`єкта владних повноважень.

Зокрема, одним з визначальних критеріїв є прийняття рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з цим, відмовляючи позивачу в призначені пенсії, орган пенсійного фонду не скористався наданими йому повноваженнями витребувати додаткові документи, які б могли підтвердити наявний у позивача стаж або прояснити якісь сумнівні моменти, які виявив відповідач.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивачем не надано первинних документів на підтвердження характеру роботи, а саме не надання довідок, у зв`язку із знаходженням архіву підприємства на тимчасово непідконтрольній території України. Є вочевидь зрозумілим, що надання нових довідок, виправлення недоліків у наявних та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки документи знаходяться на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії. Отже, вимога відповідача про надання довідок встановленого зразку завідомо є такою, що об`єктивно не може бути виконана позивачем, цю вимогу виконати неможливо, у зв`язку з чим суд вважає дії відповідачів явно непропорційними, тобто вчиненими без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тому їх не можна вважати вчиненими обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідачами не враховані всі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, той факт, що первинні документи, які можуть підтвердити пільговий стаж позивача, залишилися на тимчасово непідконтрольній території і, навіть будучі наданими на вимогу позивача або відповідачів, за законом будуть вважатися недійсними та такими, що не створюють правових наслідків.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької від 08.10.2019 року № 3765, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним і підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що будь-яких окремих дій крім прийняття рішення відповідачем не вчинено отже належним захистом є скасування рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької від 08.10.2019 року № 3765 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії.

Крім вищевикладеного, суд зауважує, що позивачем не заявлено позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1977 року по 23.02.1980 року, який було не враховано відповідачем при прийнятті рішення від 08.10.2019 року №3765.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08.10.2019 року №3765 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 20.08.2019 року із врахуванням у складі страхового стажу періоду роботи з 05.10.1987 року по 10.07.1989 року та з 11.07.1989 року по 14.04.1998 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької (, Донецькаобласть, м. Мирноград, вул. Центральна, б. 13) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) суму судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш