Справа № 189/437/17 (2-а/189/13/17)
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 189/437/17 (2-а/189/13/17)

адміністративне провадження № К/9901/22616/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Смоковича М.І., Шевцової Н.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" про визнання незаконним та скасування рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (головуючий суддя - Щербак А.А., судді - Дурасова Ю.В., Баранник Н.П.).

І. Суть спору

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В березні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради (далі - відповідач, Виконком), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" (далі- третя особа, скаржник, ТзОВ «Любиміський кар`єр»), в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просив:

визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №257 від 12.07.2016 "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській";

визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №556 від 24.11.2016 "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 556 від 24.11.2016 року "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській" та визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 12.07.2016 року "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській" - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №257 від 12.07.2016 року "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській".

Визнано незаконним та скасовано рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №556 від 24.11.2016 року "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській".

Стягнуто з Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що, при прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем було порушені вимоги ст. 4 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», оскільки шляхи по вулиці Чаплинській, вулиці Електричній та вулиці Каширській це є єдиний придатний для пересування транспорту шлях по якому ТОВ «Любимівський кар`єр» має змогу перевозити вантажі та реалізовувати свою продукцію. Таким чином прийняттям оскаржуваних рішень відповідач фактично припинив роботу підприємства, чим порушив охоронювані законом права та законні інтереси позивача на здійснення підприємницької та господарської діяльності і отримання належної заробітної плати у встановлені законом строки. Суд не вважав поважною причиною заборони руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській, вул. Електричній та вул. Каширській лише нарікання мешканців міста на руйнування дорожнього покриття, оскільки виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради не надано доказів утримання вищевказаного дорожнього покриття у належному стані іншим способом, ніж заборону руху вантажного транспорту по ньому. Тому, суд дійшов до переконання, що оскаржувані позивачем рішення підлягають скасуванню, оскільки в них відсутнє достатнє обґрунтування необхідності заборони руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській, вул. Електричній та вул. Каширській, а також не вказано, які реальні дії було прийнято для відновлення цього дорожнього покриття згідно норм вище перелічених законодавчих актів без заборони руху по даних вулицях. До того ж, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, по вул. Чаплинській, вул. Електричній та вул. Каширській якого населеного пункту заборонено рух вантажного транспорту, що також є підставою для скасування цього рішення.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради задоволено частково.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Любимівський кар`єр» про визнання незаконними та скасування рішень скасовано.

Провадження у справі закрито.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції зауважив, що право на захист - самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Правові акти, що є предметом оскарження у даній справі, породжують права й обов`язки тільки їх суб`єктів (чи визначених цими актами певного кола суб`єктів), яким вони адресовані. Таким чином, відсутність у ОСОБА_1 , прав чи обов`язків у зв`язку із оскарженими рішеннями не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Посилання позивача на порушення його трудових прав суд вважав безпідставним, оскільки оскаржені рішення не мають безпосереднього відношення до трудових правовідносин.

КОРОТИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)

26 червня 2017 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року, в якій третя особа, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити зазначене рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування поданої касаційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" вказує на те, що оскаржувані рішенні виконкому порушують права усіх осіб, які мешкають та працюють в районі вулиць Чаплинській, Електричній та Каширській, а також селища Чаплі, Любимівка, Перше Травня, оскільки шлях по вулиці Чаплинській є єдиний придатний для пересування вантажного транспорту в цьому напрямку, тому що повністю позбавляють їх права на доставку та перевезення вантажів, будівельних матеріалів, особистого майна чи іншого, яке здійснюється вантажним транспортом. Таким чином, на момент звернення до суду з цим позовом порушується охоронюваний законом інтерес позивача щодо способу доставки готової продукції, оснащення та інструментів, необхідного для виробництва та господарської діяльності підприємства.

Відповідачем та позивачем відзивів чи заперечень на вказану касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2017 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 12.07.2016 було прийнято рішення №257 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській» (а.с.29).

24.11.2016 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було прийнято рішення №556 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській» (а.с.5).

Позивач по справі ОСОБА_1 , який працює охоронцем ТОВ «Любимівський кар`єр», звернувся з позовом про визнання незаконними та скасування вказаних рішень.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ

Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), внесені Законом України від 15.01.2020 № 460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Невід`ємним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Тому судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Для відновлення порушеного права у зв`язку із вчиненням (допущенням) суб`єктом владних повноважень дій (бездіяльності) особа повинна довести, яким чином відбулося порушення її прав.

Отже, обов`язковою умовою визнання протиправною, у тому числі, бездіяльності суб`єкта владних повноважень є її вчинення у відношенні до особи, яка звертається до суду із позовом.

Відповідні правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 15.12.2015 у справі № 21-5361а15 та від 01.12.2015 у справі № 21-3222а15.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження є визнання незаконними та скасування рішень відповідача щодо заборони руху на вулицях, на яких третя особа - ТОВ «Любимівський кар`єр» здійснює перевезення вантажів та, відповідно, має змогу реалізовувати свою продукцію, тобто веде свою господарську діяльність.

Варто зауважити, що ТОВ «Любимівський кар`єр» є роботодавцем позивача у справі, а тому, навіть, наявність підстав для визнання оспорюваних рішень незаконними, не може свідчити про те, що вони безпосередньо стосуються прав позивача та зачіпають його інтереси.

Крім того, сам скаржник у доводах касаційної скарги констатує конкретні порушення охоронюваного законом інтересу, а саме - щодо способу доставки готової продукції, оснащення та інструментів, необхідного для виробництва та господарської діяльності підприємства, які, на думку Суду, помилково присвоює позивачу, оскільки вказані порушення стосуються безпосередньо прав та інтересів третьої особи, як суб`єкта господарювання, а не позивача, як працівника даного підприємства.

Таким чином, відсутність у позивача безпосередньо порушеного права чи законних інтересів у зв`язку прийняттям виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 12.07.2016 рішення №257 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській» та 24.11.2016 №556 «Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській», не породжує у нього й права на захист, тобто є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Водночас, суд апеляційної інстанції дійшовши правомірних висновків щодо відсутності в позивача порушення його прав та охоронюваних законних інтересів, а, отже, права на звернення до суду, допустив порушення норм процесуального права, закривши провадження у справі, які не призвели до неправильного вирішення спору.

Відтак, враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду апеляційної інстанції в резолютивній частині із врахуванням позиції, викладеній у даній постанові Верховного Суду.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приписами частини 3 статті 351 КАС України визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Згідно частини 4 статті 351 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись статтями 341, 344, 349-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" задовольнити частково./.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року у справі № 189/437/17 (2-а/189/13/17) змінити в резолютивній частині, виклавши абзац третій в наступній редакції:

«Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар`єр" про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 556 від 24.11.2016 "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Чаплинській" та визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 12.07.2016 "Про заборону руху вантажного транспорту по вул. Електричній та Каширській"».

В решті - вказану ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.А. Данилевич М.І. Смокович Н.В. Шевцова