Справа № 380/4087/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/4087/20 пров. № А/857/9686/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року (прийняте суддею Коморним О.І. у м.Львові; повний текст рішення складено 22.07.2020) у справі № 380/4087/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України (далі МО України) про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності з 06.12.2018 внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 13.03.2020 за № 41;

- зобов`язати МО України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності - 06.12.2018, відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975);

- зобов`язати МО України подати звіт про виконання судового рішення протягом п`ятнадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправними, оскільки відповідно до закону він має право на отримання одноразової грошової допомоги.

Зазначає, що обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності, що є підставою для виплати одноразової грошової допомоги, введені лише з 01.01.2014. Отже, у разі якщо інвалідність особі вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження дворічним строком до таких правовідносин не застосовуються. Вказує на те, що ця ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 806/2180/18 та від 20.03.2018 у справі № 295/3091/17.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положеннями законодавства, які були чинними саме на той момент, та встановлювали, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.

Вказує, що в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка набрала чинності 01.01.2017, обмежує виплату одноразової грошової допомоги у разі зміни групи інвалідності дворічним терміном саме з цієї дати, а отже, перебіг дворічного строку розпочинається з 01.01.2017.

Також вказує, що обгрунтування та правові норми щодо його права на отримання одноразової грошової допомоги зазначено в адміністративному позові.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, ОСОБА_1 у період з 08 серпня 1973 року по 26 серпня 1995 року проходив службу в Збройних Силах СРСР, а надалі - в Збройних Силах України.

У період з 08 жовтня 1983 року по 22 жовтня 1984 року він брав участь у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, з 05 - 14 липня та з 10 - 20 вересня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 , начальника оперативної групи військової частини НОМЕР_1 , звільнено наказом командуючого ВПС України № 0157 від 29.05.1995 в запас за станом здоров`я.

15.07.2010 під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка МСЕК серія ЛВА за № 457116 від 15.07.2010).

06.12.2018 під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано інвалідом II групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія 12ААА № 839362 від 06.12.2018).

Надалі позивач звернувся з заявою через Львівський обласний військовий комісаріат з проханням призначити і виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності.

14.04.2020 Львівський обласний військовий комісаріат повідомив позивача, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги з тих підстав, що звільнення з військової служби позивача відбулося до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV Про внесення змін до Закону України Про загальний військовий обов`язок і військову службу, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлено до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та пунктом 8 Порядку № 975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Заявнику групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивач звільнений зі служби 29.05.1995, інвалідність третьої групи встановлена більше ніж через 15 років під час первинного огляду 15.07.2010, а інвалідність другої групи встановлена 06.12.2018 більше ніж через 8 років після первинного огляду під час повторного огляду, то у відповідача не було передбачених законом підстав для виплати позивачеві допомоги згідно Порядку № 975.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема у разі:

встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (підпункт 4);

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 5);

встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві (підпункт 6).

Частинами другою та четвертою статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно із частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком № 975.

Одноразова грошова допомога, згідно з пунктом 6 цього Порядку призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Пунктом 8 Порядку № 975 передбачено, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно абзацу третього пункту 2 Порядку № 975 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Як видно із позовних вимог позивач просить призначити і виплатити йому одноразову грошову допомогу, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності - 06.12.2018. Тобто позивач вважає, що право на отримання такої допомоги в нього виникло 06.12.2018.

З урахуванням наведеного для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги необхідно застосовувати законодавчий порядок, який діяв станом на 06.12.2018 і передбачав право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 липня 2020 року у справі № 240/10153/19, провадження № К/9901/13038/20), де зазначено, що обидві ці норми (абзац перший та другий пункту 4 статті 16-3 Закону) передбачають дворічний строк, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Ці правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх військовослужбовців.

У вказаній постанові судова палата вважає за необхідне відступити від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 (справа № 295/3091/17), 21.06.2018 (справа № 760/11440/17), 30.09.2019 (справа № 825/1380/18) та інших, де його застосовано, та дійшла такого висновку про застосування пункту 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII:

(1) право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду;

(2) передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01.01.2014;

(3) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01.01.2014 чи після).Застосовуючи цей висновок до обставин справи, Верховний Суд у вказаній постанові звернув увагу на те, що повторний огляд, за наслідками якого позивачу було встановлено 2 групу інвалідності, відбувся 17.05.2019, а первинно інвалідність 3 групи встановлено 19.06.2015. Оскільки між цими подіями минуло понад два роки, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги є правомірними, оскільки інвалідність йому встановлено первинно 15.07.2010, а повторно вищу групу інвалідності - 06.12.2018, що перевищує дворічний строк.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та розглянув справу відповідно до заявлених позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в адміністративній справі № 380/4087/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 16 вересня 2020 року.