Справа № 520/7734/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р. № 520/7734/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника відповідача - Шевченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» (Харківська обл., Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 9 Г) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16 березня 2020 р. №.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено камеральну перевірку ТОВ «Енергоконсалт» з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якого відповідачем було складено акт від 25.02.2020 № 153/20-40-50-04-05/30021475

Згідно висновків контролюючого органу за результатами проведеної перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 ПК України.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, 16 березня 2020 року ГУ ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення - рішення № , яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ на суму 487405,98 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 33401,80 грн.

Позивач, посилаючись на те, що порушення строків реєстрації податкових накладних мало місце через безпідставне неприйняття Державною податковою службою України вказаних документів, поданих позивачем засобами телекомунікаційного зв`язку, а також вважаючи акт від 25.02.2020 таким, що складений з порушенням чинного законодавства, ТОВ «Енергоконсалт» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Зокрема, товариство зазначає, що у зв`язку із закінченням терміну дії сертифікату ключів електронного цифрового підпису, який був чинний до кінця 2019 року, 13 січня 2020 року було отримано у акредитованому центрі сертифікації ключів нові сертифікати електронного цифрового підпису. 19.12.2019 товариство змінило місцезнаходження з вул. Ісаакяна, 18, кімн. 207 м. Києва на вул. Сумський шлях, 9 Г, с. Подвірки Дергачівського району Харківської області. Вказані зміни призвели до зміни адміністративно-територіальної одиниці та місця основного обліку в контролюючому органі. Відтак, на думку позивача, контролюючий орган, в якому ТОВ «Енергоконсалт» перебуває на обліку, а саме ГУ ДПС у м. Києві, змінилось на ГУ ДПС у Харківській області. При цьому, оскільки зміна адреси відбулася 19.12.2019, позивач здійснював оплату податків і зборів за місцем попередньої реєстрації лише до кінця 2019 бюджетного року та перебував на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, а вже з 01.01.2020 почав перебувати за основним місцем податкового обліку в ГУ ДПС у Харківській області. Незважаючи на чинність (дійсність) договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №204000 у ТОВ «Енергоконсалт», у зв`язку зі зміною місцезнаходження, у позивача виник обов`язок подати заяву від 14.01.2020 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №2040001 за основним місцем обліку з 01.01.2020. Проте, після неодноразової подачі заяв, а саме 14.01.2020 о 09:48, 09:58, 10:22 та 10:31, позивачем не було отримано від контролюючого органу другої квитанції про прийняття заяви про приєднання до договору. 15.01.2020 позивач намагався зареєструвати податкові накладні від 14.11.2019 №2, від 23.12.2019 № 6, від 24.12.2019 № 3, від 27.12.2019 ; 4, від 27.12.2019 № 5, від 23.12.2019 № 7, від 18.12.2019 № 2, проте вказані накладні не опрацьовувалися технічними засобами ДПС. 17.01.2020 позивачем повторно було надіслано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №2040001. у відповідь на яку було отримано квитанцію № 1 від 17.01.2020, відповідно до якої заява була доставлена до ДПС України 17.01.2020. Квитанцію № 2 позивачем було отримано лише 20.01.2020 з позначкою документ прийнято. Позивач вказує, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не прийняв та не опрацював заяву позивача від 14.01.2020 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №2040001, що вплинуло на його фактичну можливість подавати податкову звітність у встановлені законом строки.

Згідно п.201.1. ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначається Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі- Порядок № 1246).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

За правилами пункту 14 Порядку № 1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1246, у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року № 557, який набрав чинності 15.11.2017 року (далі - Порядок № 557).

Відповідно до п.1 Порядку № 557, електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням надійного засобу ЕЦП, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).

Створення електронного документа завершується накладанням на нього ЕЦП підписувача (підписувачів), електронної печатки (за наявності), як передбачено для аналогічного документа в паперовому вигляді (п.3 Порядку № 557).

Після накладання ЕЦП автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до адресата протягом операційного дня (п.4 Порядку № 557).

Автор здійснює надсилання електронних документів з урахуванням встановлених законодавством граничних строків для подання таких документів (п.5 Порядку № 557).

Згідно з п.1 розділу ІІІ договору юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу суб`єкта електронного документообігу з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Автор створює Заяву про приєднання до Договору в електронному вигляді. Усі реквізити Заяви про приєднання до Договору обов`язкові для заповнення. У випадку їх відсутності Заява про приєднання до Договору до розгляду не приймається, формується перша квитанція із зазначенням причини неприйняття та надсилається автору (п.2 розділу ІІ Порядку № 557).

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 557 передбачено, що підписана Заява про приєднання до Договору шифрується з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та направляється протягом операційного дня у визначеному форматі (стандарті) засобами телекомунікаційного зв`язку до контролюючого органу за основним місцем обліку автора.

У разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора Заяви про приєднання до Договору, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, та у разі здійснення автором сплати податків і зборів за місцем попередньої реєстрації до кінця поточного бюджетного року Заява про приєднання до Договору направляється до контролюючого органу за попереднім місцезнаходженням (місцем обліку) автора до кінця поточного бюджетного року. В інших випадках - до контролюючого органу за новим (основним) місцезнаходженням автора.

У разі наявності діючого Договору та у разі зміни місцезнаходження або місця проживання автора, внаслідок чого змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому автор перебуває на обліку, Заява про приєднання до Договору до контролюючого органу за новим місцезнаходженням не направляється.

Згідно з п.14 розділу ІІІ Порядку № 557, дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Відповідно до п.16 розділу ІІІ Порядку № 557, договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із зміною місцезнаходження ТОВ «Енергоконсалт», 14 січня 20202 року позивачем до ГУ ДПС у Харківській області було подано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №20470001 за основним місцем обліку з 01.01.2020 (а.с.49).

Доказів на підтвердження розгляду вказаної заяви у встановлені законом строки та відправлення відповідачем відповідної квитанції про прийняття (відмову у прийнятті) заяви позивача про приєднання до договору, контролюючим органом до суду не надано.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами від 16.01.2020, 23.01.2020 про вирішення питання про приєднання до договору (а.с.53, 58).

15 січня 2020 року позивачем було здійснено спробу зареєструвати податкові накладні від 14.11.2019 № 2, від 23.12.2019 № 6, від 24.12.2019 № 3, від 27.12.2019 № 4, від 27.12.2019 № 5, від 23.12.2019 № 7, від 18.12.2019 № 2, проте вказані накладні не були опрацьовані технічними засобами ДПС, що підтверджується роздруківкою з електронного кабінету платника податків (а.с.61).

17 січня 2020 року позивачем повторно було надіслано заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 09.09.2019 №2040001.

17 січня 2020 року ТОВ «Енергоконсалт» було отримано квитанцію № 1 про доставку заяви про приєднання до ДПС України 17.01.2020 о 12:06 (а.с.50).

Квитанція № 2 з позначкою про прийняття документа позивачем отримано 20.01.2020 (а.с.51).

Таким чином, вказані обставини вплинули на можливість ТОВ «Енергоконсалт» подати податкову звітність у встановлені законом строки.

При цьому, як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, податкову накладну № 2 від 14.11.2019 направлено позивачем на реєстрацію 31.10.2019, податкову накладну № 6 від 23.12.2019 - 15.01.2019, № 3 від 24.12.2019 - 15.01.2019, № 4 від 27.12.2019 - 15.01.2019, № 5 від 27.12.2019 - 15.01.2019, № 7 від 23.12.2019 - 15.01.2019, № 2 від 18.12.2019 - 15.01.2019.

15 січня 2020 року позивачем здійснено реєстрацію податкових накладних від 14.11.2019 № 2, від 23.12.2019 № 6, від 24.12.2019 № 3, від 27.12.2019 № 4, від 27.12.2019 № 5, від 23.12.2019 № 7, від 18.12.2019 № 2.

Проте, зазначені податкові накладні не опрацьовані технічними засобами ДПС України, що підтверджується роздруківкою з електронного кабінету платника, а саме: в розділі реєстрації податкових накладних зазначено помилку «сервіс тимчасово недоступний» (а.с.61).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що платником податку з метою своєчасної реєстрації вищевказаних податкових накладних було вчинено всі необхідні дії, проте їх реєстрація була здійснена з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, а саме, через затримку в прийнятті та опрацюванні заяви ТОВ «Енергоконсалт» про приєднання до договору про визнання електронних документів від 14.01.2020 та через некоректну роботу кабінету платника податків.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 804/5153/17, у разі реєстрації податкових накладних з порушенням граничного терміну з незалежних від платника податку причин, за умови вчинення платником податку з метою своєчасної реєстрації податкової накладної всіх необхідних дій, відсутні підстави для застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від від 14.11.2019 по справі № 810/1354/15, від 02.04.2019 по справі № 826/14368/17, від 27.02.2020 по справі № 804/3559/17.

Тобто, платник податків, виконавши свій обов`язок щодо складання, підписання та направлення до податкового органу протягом встановлених ПК України строків податкових накладних не може нести відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за те, що такі податкові накладні були зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу граничних строків.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 по справі № 560/1570/19.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не довів правомірність неприйняття податкових накладних.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Слід вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необгрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16 березня 2020 р. № та його скасування.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» (Харківська обл., Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 9 Г) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16 березня 2020 р. №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» () судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.09.2020.

Суддя В.В. Єгупенко