Справа № 608/627/20
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Справа № 608/627/20

Номер провадження2-а/608/30/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М.І.

представника позивача адвоката Каліннікова М.О.,

розглянувши в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення строку оскарження постанови, визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 521462 від 10 січня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про поновлення строку оскарження постанови та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 521462 від 10 січня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10 січня 2019 року поліцейським Чортківського ВП Салацьким Олегом Зіновійовичем відносно нього, ОСОБА_1 , винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА № 521462/.

Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, 10 січня 2019 року він, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольцваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Чортків по вул. С. Бандери керував транспортним засобом і здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», п.3.34 ПДР, чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП та поставлено на нього обов`язок сплатити штраф у розмірі 255 грн.00 коп.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки він 10 січня 2020 року близько 15.50 год. справді прямував в м. Чорткові по вул. Ст. Бандери на автомобілі Фольцваген Поло В06968ВС. Раптом йому стало погано, в результаті чого він був змушений зупинити автомобіль для запобігання ДТП та прийняття ліків. Під час такої вимушеної зупинки до нього підійшов поліцейський ОСОБА_2 , який знаходився у патрульному автомобілі, який був припаркований неподалік та повідомив позивачу про порушення ним правил дорожнього руху, а саме порушень правил зупинки. Він вини не визнавав, оскільки будь-яких порушень правил дорожнього руху не вчиняв, дорожнього знаку про заборону зупинки не бачив. При цьому повідомив поліцейському, що його зупинка є вимушеною та її причиною є його раптове погане самопочуття. В результаті поліцейський повідомив його, що обмежується лише усним зауваженням. Проте, як стало відомо з листа Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 10.03.2020р. №2628/116/02/К-17ад, поліцейський ОСОБА_2 все ж таки склав постанову та наклав на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова датується 10 січня 2019 року, в той час як сама подія відбулась 10 січня 2020 року.

Він пояснював поліцейському ОСОБА_2 , що ним було здійснено вимушену аварійну зупинку у відповідності до вимог п. 15.14 Правил дорожнього руху, однак, як виявилось пізніше, інспектор патрульної поліції склав стосовно нього постанову про адміністративне правопорушення. Крім того, постанова при ньому не виносилась, поліцейським не ознайомлено його з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням чинного законодавства. Справа про адміністративне правопорушення поліцейським не розглядалась взагалі. Йому не було відомо про складення на нього постанови про накладення адміністративного стягнення. Всупереч обов`язку поліцейського вручити копію постанови під підпис особи, щодо якої вона виноситься, поліцейський Салацький О.З. взагалі не повідомив його про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Просить поновити строк оскарження та скасувати незаконну постанову від 10 січня 2019 року про накладення на нього стягнення та визнати дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області протиправними.

16 вересня 2020 року представник позивача адвокат Калінніков М.О. подав заяву, в якій просив вирішити позов в частині поновлення строку оскарження постанови та в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення, а справу провадженням закрити, в іншій частині просив залишити без розгляду.

Представник позивача адвокат Калінніков М.О. уточнені позовні вимоги підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача Головного Управління національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, раніше подано суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає, просить в задоволенні позову відмовити. Явку до суду свідка ОСОБА_2 відповідач не забезпечив. На неодноразові виклики до суду останній так і не з`явився.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_1 адвоката Каліннікова М.О., свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази, відзив на позов, заперечення на відзив, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 дізнався про винесення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у період 10 січня 2020 року зі слів поліцейського, який зупинив позивача для перевірки документів у м. Львові.

Після цього ОСОБА_1 звернувся до Чортківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для отримання кваліфікованої правничої допомоги та витребування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення від компетентних органів.

На підставі Доручення БВПД №122 адвокатом ОСОБА_4 було складено адвокатський запит до Чортківського відділення поліції ВП ГУНП з проханням повідомити чи дійсно співробітниками Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області 10 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Після отримання 10 березня 2020 року листа за № 2628/116/102/К-17ад від Чортківського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області інформація про наявність постанови про накладення адміністративного стягнення, підтвердилось. Однак, надати копію відповідної постанови правоохоронний орган не міг, оскільки 14.02.2020 року дану постанову було направлено для примусового виконання до Чортківського міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

У зв`язку із цим Чортківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було направлено адвокатський запит із проханням надати копію відповідної постанови відносно ОСОБА_1 .

Вже 16 березня 2020 року листом Чортківського міськрайонного відділу ДВС було направлено відповідачу ОСОБА_1 копію постанови серії БАА №521462 від 10.01.2019р., що видав Чортківський відділ поліції ГУНП в Тернопільській області.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 клопоче перед судом про визнання поважними причини пропуску строків на оскарження постанови серії БАА №521462 від 10.01.2019р. та поновлення йому пропущеного строку на судове оскарження постанови, як особі яка її не отримувала та більше того не володіла інформацією про її існування.

Судом встановлено, що 10 січня 2020 року поліцейським Чортківського ВП Салацьким Олегом Зіновійовичем відносно позивача ОСОБА_1 , винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА № 521462, яка датована поліцейським 10 січня 2019 року.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Як зазначено в постанові від 10 січня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольцваген Поло, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Чортків по вул. С. Бандери, керував транспортним засобом і здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», п.3.34 ПДР, чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП та його притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею на накладено штраф у розмірі 255 грн.00 коп.

Суд вважає, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;. відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015, скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Втім, в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі хоч і зазначено відомості про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського, однак відсутній диск з відповідним записом та такий суду не надано з підстав, які зазначені у відзиві на позов.

Таким чином, винесена постанова є незаконною, оскільки не обґрунтовується жодними допустимими доказами, які б беззаперечно і поза усяким сумнівом підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

В обґрунтування заперечень позовних вимог Головним Управлінням національної поліції в Тернопільській області не надано суду диск з відеозаписом, де зафіксовано обставини правопорушення та факт правопорушення. Натомість вказано, що ОСОБА_1 міг ознайомитись із змістом відеозапису в Головному Управлінні національної поліції, однак, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не було відомо про винесення такої постанови та копію постанови йому не було ні вручено під час її винесення, ні пізніше направлено по пошті чи іншим засобом зв`язку .

Крім того, поліцейським Салацьким О.З. не відібрано письмових пояснень ні від ОСОБА_1 , ні від свідка ОСОБА_5 , а сама постанова винесена у відсутності особи, щодо якої складена та відповідно не забезпечено право, визначене ст. 268 КУпАП на отримання правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання такої правової допомоги особисто, чи за дорученням юридичної особи.

Так, з показів свідка ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, стверджується той факт, що вона була присутньою під час розмови ОСОБА_1 з поліцейським 10 січня 2020 року, оскільки вони їхали з поліклініки та у ОСОБА_1 вини не визнавав, пояснив, що зупинка була вимушеною через раптове погане самопочуття, а також, що знаку він не бачив, а зупинився, щоб зайти в аптеку та придбати ліки, оскільки в нього від ранку була висока температура, що стверджується відповідною довідкою. Поліцейський обмежився усним зауваженням та відпустив їх. Ніяких пояснень ні в неї особисто, ні в ОСОБА_1 ніхто не вимагав, постанови не виносив та копії постанови не вручав.

Про винесення вказаної постанови позивачу стало відомо набагато пізніше та копію оскаржуваної постанови він отримав після звернення до Чортківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та адвокатського запиту та вже аж 16 березня 2020 року листом Чортківського міськрайонного відділу ДВС було направлено оскаржувану копію постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що в результаті пропуску позивачем строку на оскарження постанови та технічної неспроможності зберігати матеріали фото - і відеофіксації впродовж тривалого часу та неможливість подати такі докази суду, а також що від позивача не надходила така вимога про бажання ознайомитись з вищезгаданими матеріалами, суд вважає безпідставним, оскільки доказів того, що позивачу було відомо про винесену постанову та що вказана постанова була вручена йому особисто або по пошті , або іншим засобом зв`язку, не подано.

Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, сам факт оскаржуваної події та накладення адміністративного стягнення мав місце 10 січня 2020 року, проте у копії постанови зазначено, що вона винесена поліцейським 10 січня 2019 року.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним. А всі сумніви, суд трактує в користь позивача.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції : «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення ».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги, отримувати таку допомогу безоплатно. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з практики ЄСПЛ, судовий процес у розгляді справ про вчинене адміністративне правопорушення, має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження дій (прийняття рішень) посадових осіб, відповідних органів у судах, оскільки судовий розгляд справи гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № З-рп/2003).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний

розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,

встановленим законом. .

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Суд вважає, що причини пропуску строку для оскарження постанови є поважними та доведеними, оскільки лише 16 березня 2020 року на вимогу представника адвоката Каліннікова М.О. така копія постанови була надана , а тому суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід поновити строк оскарження вказаної постанови до суду.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2019 року серії БАА № 521462, винесену поліцейським Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Салацьким О.З. відносно позивача ОСОБА_1 суд вважає незаконною і такою, що підлягає до скасування, а справа про адміністративне правопорушення - підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод (1950), ст. ст. 7, 9, 121,122, 126, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити строк на оскарження постанови від 10.01.2019 року серії БАА № 521462, винесеної поліцейським Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Салацьким Олегом Зіновійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП , як пропущений ним з поважної причини.

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області ( м. Тернопіль, вул. Валова, 11) про скасування постанови про вчинене адміністративне правопорушення, винесеної поліцейським Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Салацьким Олегом Зіновійовичем серії БАА № 521463 від 10.01.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП - задоволити.

Скасувати постанову серії БАА № 521463 від 10.01.2019 року, винесену поліцейським Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Салацьким Олегом Зіновійовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, як незаконну, а провадження у справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/627/20

Рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ________________ року.

Секретар: