Справа № 520/7653/2020
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків

14 вересня 2020 р. № 520/7653/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пров. Провітрофлотський, м. Київ, 603168, код ЄДРПОУ 0034022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати неправомірним рішення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань від 08.05.2020 року щодо відмови у задоволенні по суті заяви ОСОБА_1 про встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Міністерство оборони України вчинити дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.01.2020 року про визнання позивача учасником бойових дій та видати ОСОБА_1 посвідчення встановленого зразку.

В обґрунтування позову зазначив, що факт проходження позивачем військової служби у військовій частині № НОМЕР_2 та участь у бойових діях підтверджується нотаріально завіреними заявами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проходили службу в той же період та отримали статус учасника бойових дій. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 18.06.2020 р. була надіслана позивачу та отримана ним 01.07.2020 р.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 18.06.2020 р. була надіслана відповідачу та отримана ним 25.06.2020 р.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що враховуючи те, що позивач проходив строкову військову службу в 17 окремому авіаційному полку ПВ КДБ СРСР у складі військової частини № НОМЕР_2 (м. Мари, Туркменська РСР), то для даної категорії осіб Положенням не передбачено надання нотаріально завірених заяв на підтвердження участі в бойових діях. Комісія Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій застосовувала те Положення, яке діяло на момент подання заяви позивачем, через що дійшла законного висновку про відсутність підстав визнання позивача учасником бойових дій, оскільки покази свідків не входять до переліку документів, на підставі яких особам може бути встановлений статус учасника бойових дій. На підставі викладеного просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 був призваний до лав Збройних Сил СРСР для проходження військової служби. Службу проходив у прикордонних військах.

У період з 04.05.1984 року по 11.12.1985 року позивач проходив службу у 17 Окремому авіаційному полку ПК КДБ СРСР у складі військової частини №2178, м. Мари, Туркменської РСР. Під час проходження служби мав військове звання рядовий. Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 04.05.1984 року № 112 був призначений на посаду на посаду стрілка.

Наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 11.12.1985 року №323 був звільнений у запас.

Позивач звернувся 16.09.2019 року до Комісії щодо розгляду питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Харківського обласного військового комісаріату із заявою про надання статусу учасника бойових дій. Позивачем були надані нотаріально завірені копії заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проходили службу в той же період та отримали статус учасника бойових дій.

Листом від 17.09.2019 року №376/ВСЗ ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про відсутність правових підстав для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Однак, 21.01.2020 року позивач повторно звернуся до Комісії щодо розгляду питань, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій Харківського обласного військового комісаріату із заявою про надання статусу учасника бойових дій. Зазначену заяву із документами було направлено до Міністерства оборони України.

Проте, 08.05.2020 року комісією Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів служби було відмовлено позивачу у наданні статусу учасника бойових дій. Зазначене рішення вмотивоване тим, що "Положенням про комісії Міністерства оборони з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 122 від 16.04.2020 р., зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.04.2020 року за №379/34662, покази свідків передбачено тільки для категорії добровольців, які приймали участь в антитерористичній операції та осіб, які брали участь у всіх формах боротьби за незалежність України у ХХ столітті у складі організацій, структур та формувань, визначених п. 16 ч. 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач з метою захисту своїх прав звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" від22.10.1993 №3551 (далі - Закон №3551).

Приписами ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час

Відповідно до п.2 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу PCP (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу PCP проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 №63 затверджено Перелік держав і періодів бойових дій на їх території.

Наказом Міністра оборони України від 30.08.2019 № 511, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.12.2019 за № 1209/34180, затверджено Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Положення № 511 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 1 якого комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Комісії) створюються в Міноборони, Генеральному штабі Збройних Сил України (далі Генеральний штаб), Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (далі Адміністрація ДССТ), військовій частині НОМЕР_3 , командуваннях видів Збройних Сил України та оперативних командуваннях «Північ», «Південь», «Схід» та «Захід» (далі оперативні командування).

Згідно пункту 5 Положення № 511 на Комісію Міноборони покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Пунктом 11 Положення № 511 визначено, що Комісії зобов`язані: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; розглядати заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання; робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника; заслуховувати (за потреби) пояснення осіб, які подали заяви, свідків, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил); доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження; розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а в разі відсутності підстав, що підтверджуються документами, - повертати їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів чи особисто заявнику з метою подальшого доопрацювання; проводити засідання Комісії не рідше ніж один раз на місяць (за наявності документів).

Відповідно до пункту 12 Положення № 511 Комісії приймають рішення про надання громадянам статусу учасника бойових дій на підставі таких документів: заява громадян або клопотання командирів (начальників); оригінали довідок відповідного періоду, підписані й завірені печаткою; партизанський квиток; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака «За розмінування»; грамоти, фотографії (оригінали); газетні матеріали періоду, який потребує підтвердження; історичні довідки, документи та інші архівні матеріали; документи потрібного періоду, де зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника; документи, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інші документи, на підставі яких можна зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

За відсутності в особи з незалежних від неї причин необхідних документів, які підтверджують її право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги завірені в установленому законодавством порядку показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, разом із такою особою брали участь у збройній боротьбі у складі організацій, структур та формувань, зазначених у підпункті 13 пункту 13 цього Положення, та отримали статус учасника бойових дій за такий період (пункт 14 Положення №511).

Приписами п.12 зазначеного положення визначено, що комісії приймають рішення про надання громадянам статусу учасника бойових дій на підставі таких документів:

заява громадян або клопотання командирів (начальників);

оригінали довідок відповідного періоду, підписані й завірені печаткою;

партизанський квиток;

посвідчення учасника підпілля;

посвідчення до знака "За розмінування";

грамоти, фотографії (оригінали);

газетні матеріали періоду, який потребує підтвердження;

історичні довідки, документи та інші архівні матеріали;

документи потрібного періоду, де зазначено прізвище, ім`я, по батькові заявника;

документи, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період;

інші документи, на підставі яких можна зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано вищевказаних документів на підтвердження його участі в бойових діях на території іншої держави.

Разом з цим на підтвердження участі в бойових діях були надані нотаріально завірені заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проходили службу в той же період та отримали статус учасника бойових дій.

Приписами п. 14 Положення № 511 передбачено, що за відсутності в особи з незалежних від неї причин необхідних документів, які підтверджують її право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги завірені в установленому законодавством порядку показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, разом із такою особою брали участь у збройній боротьбі у складі організацій, структур та формувань, зазначених у підпункті 13 пункту 13 цього Положення, та отримали статус учасника бойових дій за такий період.

Однак, з цього приводу, суд наголошує на тому, що позивач проходив строкову військову службу в 17 окремому авіаційному полку ПВ КДБ СРСР у складі військової частини № НОМЕР_2 (м. Мари, Туркменська РСР), для даної категорії осіб Положенням не передбачено надання нотаріально завірених заяв на підтвердження участі в бойових діях. Комісія Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій застосовувала те Положення, яке діяло на момент подання заяви позивачем, через що дійшла законного висновку про відсутність підстав визнання позивача учасником бойових дій, оскільки покази свідків не входять до переліку документів, на підставі яких особам може бути встановлений статус учасника бойових дій.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вищевказаних посилань позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пров. Провітрофлотський, м. Київ, 603168, код ЄДРПОУ 0034022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 вересня 2020 року.

Суддя Н.А. Полях