Справа № 826/17836/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 826/17836/13-а

адміністративне провадження № К/9901/573/19

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/17836/13-а

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік-Україна" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною постанови та припису, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року, прийняте у складі судді Качура І.А. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у складі колегії суддів: головуючого судді Коротких А.Ю., суддів: Ганечко О.М., Сорочка Є.О.,

в с т а н о в и в :

Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік-Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просило: визнати протиправним та скасувати припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та заборони експлуатації АЗС 11-03 ПІІ "Лукойл-Україна"; визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 24.10.2013 року №485 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року, адміністративний позов задоволено повністю.

Як встановлено, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, на підставі звернення громадської організації "Ліга благоустрою Киян" від 25.09.2013 року №25.13, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ПІІ "Лукойл-України" на об`єкті будівництва "Автозаправна станція "Лукойл", що розташована за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8-Ж.

За результатами перевірки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві було складено акт від 11.10.2013 року, яким зафіксовано експлуатацію АЗС 11-34 ПІІ "Лукойл-України" V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Окрім того, 11.10.2013 року Інспекцією складено протокол про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими зокрема зафіксовані наступні види правопорушень:

- за вказаною адресою експлуатується автозаправна станція "Лукойл" №11-03 (об`єкт відноситься до V категорії складності відповідно до Додатку "М" ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2011 року №557 "Про затвердження порядку віднесення, об`єктів будівництва до IV і V категорій складності" та ДСТУ-Н Б В.1.2-16:2013 "Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва) без прийняття його в експлуатацію після виконання будівельних робіт із технічного переоснащення автозаправної станції в частині заміни застарілих паливороздавальних колонок новими, більш продуктивними (а саме: паливо роздавальні колонки встановлені на час прийняття автозаправної станції в експлуатацію у 2000 році виробництва Tankanlagen Salzkotten Gmbh мали максимальну продуктивність 50 літрів за хвилину, замінені на нові паливороздавальні колонки SK 700 MR 8/4/8 Е DK-U виробництва Salzkotten з продуктивністю 70 літрів за хвилину), чим порушено вимоги частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

За результатами розгляду матеріалів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем 24.10.2013 року прийнято постанову №485/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" у розмірі 1 032 300 грн.

Позивач, вважаючи вказаний припис Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві від 11.10.2013 року та постанову від 24.10.2013 року про накладення штрафу протиправними, звернувся з позовом до суду.

Суди виходили з того, що у преюдиційному судовому рішенні у справі № 826/17824/13-а встановлений факт здійснення реконструкції в будівлі автозаправного комплексу. Проте, до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі дев`ятисот мінімальних заробітних плат може бути притягнуто суб`єктів містобудування у випадку експлуатації або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, стосовно об`єктів V категорії складності, а у справі, яка розглядається, встановлено, що будівля автозаправного комплексу відноситься до ІІ категорії складності.

У касаційній скарзі відповідач заявив вимоги про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частини восьмої статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в

експлуатацію, забороняється.

У цій справі позивача притягли до відповідальності, визнавши, що заміна застарілих паливороздавальних колонок новими на автозаправної станції є будівельними роботами і тому потребувало введення в експлуатацію об`єкта будівництва.

Відповідно до пункту 2 постанові Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13.04.2011 № 466 будівельними роботами є роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Згідно із п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об`єктів будівництва, яка передбачає: - удосконалення виробництва; - підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється; - поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг; - зміну основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Отже, визначальним у цій справі є визначення змісту поняття «реконструкція» та співвіднесення його з фактичними обставинами цієї справи.

Як вбачається із визначення, наведеного у п.3.10 ДБН А.2.2-3-2012, змістом поняття реконструкції є перебудова.

Таким чином, не будь які роботи, наслідком яких є удосконалення виробництва; підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється; поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг; зміну основних техніко-економічних показників, можна віднести до реконструкції, а лише ті, які здійснюються шляхом перебудови, а не, наприклад, монтажу, встановлення чи складання.

Легальної дефініції терміну «перебудова» українське законодавство не містить, однак, виходячи з того, що це слово є похідним від поняття «будівництво», можна зробити висновок, що перебудова - це здійснення на базі існуючого об`єкта будівництва робіт, які можна віднести до будівельних.

Монтажні роботи не можна віднести до робіт із будівництва та, відповідно, до перебудови. А отже, монтаж не є також і реконструкцією.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що у преюдиційному судовому рішенні у справі № 826/17824/13-а встановлений факт здійснення реконструкції в будівлі автозаправного комплексу.

Частиною 4 статті 78 КАС передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом статті 78 КАС йде мова про звільнення від доказування лише певних фактичних обставин, але не про обов`язковість правових висновків суду в іншій справі.

При цьому, у судових рішеннях, на які посилаються суди, містяться не фактичні обставини, а саме висновки щодо здійснення реконструкції в будівлі автозаправного комплексу.

Проте, висновки суду в іншій справі не є обов`язковими для суду при розгляді цієї справи.

Натомість, факт наявності реконструкції мав би довести відповідач, однак цього не зробив. Так, відповідач не надав доказів, що заміна паливороздавальних колонок новими відбулась шляхом здійснення саме будівельних робіт (реконструкції), а не шляхом монтажу (встановлення).

Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості позову.

Суд касаційної інстанції, відповідно до положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційні скарги Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 826/17836/13-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук