Справа № 260/1797/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1797/19 пров. № А/857/3308/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Михальчишин Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, прийняте суддею Маєцькою Н.Д. о 09 годині 13 хвилині у місті Ужгороді, повний текст складений 17.02.2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра» (надалі ТОВ «Астра», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі ГУ ДПС у Закарпатській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 вересня 2019 року № .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем порушено обов`язкові умови перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи та ним у встановлений строк не подано заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість, відтак відповідачем правомірно встановлено порушення щодо заниження до сплати в бюджет податку на додану вартість та правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.

З приводу покликань позивача, що реєстрація його як платника єдиного внеску було анульовано з 22 березня 2019 року та відповідно з вказаної дати відбувся перехід на сплату інших податків і зборів, то формальна наявність у платника не анульованого свідоцтва вказаного, не є достатньою умовою для перебування на спрощеній системі оподаткування.

Маються покликання на постанову Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №2040/6178/18.

Є помилковими покликання позивача на постанову Верховного Суду від 16.10.2019 №1340/4383/18 так як фактичні обставини справи є відмінними ніж в досліджуваних правовідносинах.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Астра» подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що судом не враховано, що з січня 2017 року по 22.03.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю було зареєстровано платником єдиного податку. 06.02.2018 ТОВ подано податкову декларацію платника єдиного податку ІІІ групи.

З відповіді ГУ ДПС у Закарпатській області від 20.08.2019 р. (яка послужила для внесення змін в акт перевірки) вбачається, що ТОВ подало заяву про анулювання платника єдиного податку та за 2019 рік подано декларацію з податку на прибуток підприємства. В акті перевірки спосіб анулювання платника єдиного податку визначено «заява».

Відповідачем не з`ясовано, та й судом, період перебування ТОВ на спрощеній системі та період перебування на загальній системі.

Судом не звернута увага, що законом не визначено обов`язку подання заяви про реєстрацію платником ПДВ з настанням умов, відмінних від визначених п. 181.1 ст. 181 та п.183.4 ст. 183 ПК України.

Судом не враховано момент, в якому загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, за час перебування на системі сплати інших податків і зборів, протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищила 1 000 000 грн.

Неправомірно не застосовано постанову Верховного Суду від 16.10.2019 справа №1340/4383/18, а помилково постанову від 01.10.2019 справа №2040/6178/18.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначив, що відповідачем та судом встановлено, що обсяг отриманих доходів позивача в 2017 році перевищував 5 000 000, тому порушено обов`язкові умови перебування на спрощеній системі, відтак зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів не пізніше 11 січня 2018 року надати заяву про реєстрацію платником ПДВ.

ТОВ «Астра» самостійно визначено об`єкт оподаткування по ПДВ за 11.01.2018-31.12.2018р. в розмірі 5 213 260 грн та податкові зобов`язання з якого складають 868 877 грн.

Заява про анулювання платником єдиного податку подана 22.03.2018р., проте перехід на сплату інших податків і зборів мав відбутись починаючи з січня 2018 року і ТОВ за 2018 рік не декларувало зобов`язань з ПДВ.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Астра» з питань повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 20 серпня 2019 року №815/07-16-14-03/13598453, встановлено, що протягом 2017 року підприємство було платником єдиного податку третьої групи та задекларувало згідно поданої звітності, яка міститься в ІС «Податковий блок», а саме: податкова декларація платника єдиного податку третьої групи (юридична особа) від 06.02.2018 р. реєстраційним номер № 3169 та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва від 06.02.2018 за реєстраційним № 3168 дохід в сумі 5 627 649, 00 грн.

ТОВ «Астра» не декларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість за період 2017-2018 рр.

Документальною перевіркою, на підставі первинних документів, банківських виписок, касових документів, договорів, регістрів аналітичного та синтетичного обліку у відповідності до вимог п. 183.4 ст. 183 та п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) самостійно визначено об`єкт оподаткування по податку на додану вартість ТОВ «Астра» за період з 11.01.2018 31.12.2018 р. в розмірі 5 213 260,00 грн. та податкові зобов`язання з якого складають 868 877,00 грн.

Таким чином, документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ встановлено порушення вимог пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 , п. 181.1 ст. 181, п. 183.4 та п. 183.10 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України, внаслідок чого донараховано податку на додану вартість за період 11.01.2018 -31.12.2018 на загальну суму 868 877, 00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки ТОВ «Астра» подало заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки. За результатами розгляду якого ГУ ДФС у Закарпатській області до акту перевірки внесено зміни до стор. 3 п. 2.3.5 Розділу ІІ «Загальні положення» та стор. 5 п. 3.1.1.1 «Податкові зобов`язання» Розділу ІІІ «Описова частина» акту перевірки від 20 серпня 2019 року. Крім того, за результатами розгляду заперечення до акту висновки викладені в акті перевірки від 20 серпня 2019 року №815/07-16-14-03/13598453, які заперечуються підприємством, залишено без змін.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 20 вересня 2019 року № , яким позивачу збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість у розмірі 1 086 096, 00 грн. (в т. ч. за податковим зобов`язанням 868877, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 217219, 00 грн.).

Згідно з ч. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до ч. 3 п.п 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Крім цього, згідно з п. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Пунктом 183.1 статті 183 ПК України визначено, що будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.4 ст. 184 ПК України у разі переходу осіб із спрощеної системи оподаткування, що не передбачає сплати податку, на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом, у випадках, визначених главою 1 розділу XIV цього Кодексу, за умови, що такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, реєстраційна заява подається не пізніше 10 числа першого календарного місяця, в якому здійснено перехід на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Якщо такі особи відповідають вимогам, визначеним пунктом 182.1 статті 182 цього Кодексу, реєстраційна заява подається у строк, визначений пунктом 183.3 цієї статті.

Як встановлено та підтверджено матеріалами справи, 06 лютого 2018 року позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2017 рік, відповідно до якої загальна сума доходу за податковий (звітний) період становить 5 627 649,65 грн.

26 березня 2018 року ТОВ «Астра» подано уточнюючу податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи за 2017 рік, згідно якої позивачем задекларовано суму доходу, що перевищує граничний обсяг доходу, визначеного пп. 3 п. 291.4 ст. 291 ПК України за 2017 рік в сумі 627649,60 грн. та задекларовано сплату єдиного податку третьої групи в розмірі 62764,97 грн.

Зазначені обставини вказують на порушення позивачем обов`язкових умов перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи, оскільки обсяг отриманих ним доходів в 2017 році перевищив суму 5 000 000, 00 грн. А відтак, з урахуванням законодавчих норм він зобов`язаний був перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Податковим кодексом України з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому відбулось таке перевищення та не пізніше 11 січня 2018 року позивачу необхідно було надати заяву на реєстрацію платника податку на додану вартість, чого в даному випадку зроблено не було.

Відповідно до п 183.10 ст. 183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Слід зазначити, що обсяг оподатковуваних операцій позивача за період з 11.01.2018 року по 31.12.2018 року склав 5 213 260 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань за вищевказаний період встановлено їх заниження на загальну суму 868 877,00 грн.

Отже, дані обставини вказують на обов`язок позивача на включення коштів у сумі 5 213 260 грн. до бази оподаткування ПДВ та сплатити до бюджету ПДВ в сумі 868877,00 грн.

Однак, у вказаний період ним податкові зобов`язання з ПДВ не визначалися, та як наслідок не сплачувалися.

Встановленні обставини у свої сукупності беззаперечно підтверджують факт заниження ТОВ «Астра» до сплати в бюджет податку на додану вартість, оскільки ним порушено обов`язкові умови перебування на спрощеній системі оподаткування третьої групи та ним у встановлений строк не подано заяву про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Крім цього, реєстрація платником податків за спрощеною системою оподаткування в порушення вимог закону не може ставити його в більш вигідне становище в порівнянні з іншими платниками податків.

Системний аналіз норм статей 181-183, пункту 298.2 статті 298 ПК України дає підстави для висновку, що законодавча норма, якою встановлено умови обов`язкової реєстрації платником ПДВ, не застосовуються у разі невиконання платником податків встановленого ПК України обов`язку перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим кодексом. В такому випадку платник податків несе податкову відповідальність та сплачує ПДВ з операцій, які є об`єктом оподаткування, незалежно чи підлягає він обов`язковій реєстрації платником ПДВ відповідно до пункту 181.1. статті 181 ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 2040/6178/18.

Аналізуючи постанову Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року в справі №1340/4383/18 на яку покликається апелянт, колегія констатує, що така не береться до уваги при вирішенні даного спору, оскільки у адміністративній справі №1340/4383/18 позивач самостійно перейшов із спрощеної системи на загальну, не порушуючи при цьому обов`язкових вимог щодо перебування на спрощеній системі оподаткування, чого в спірних правовідносинах встановлено не було.

Враховуючи вищезазначене та наведенні законодавчі норми, колегія суддів вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення на загальну суму 1 086 096, 00 грн в т.ч. за податковим зобов`язанням у сумі 868 877, 00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 217 219,00 грн є правомірним, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астра» залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі №260/1797/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.09.2020 року.