Справа № 160/11023/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 вересня 2020 р. Справа № 160/11023/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства, заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства, ОСОБА_2 , в якому просить:

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою заступника міністра Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України ОСОБА_2 щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, у зв`язку з створення недостовірної інформації невідомими особами щодо технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перешкоджання можливості захисту у суді ділової репутації авторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку з відмовою відповідача надати інформацію щодо прізвищ та місцезнаходження експертів, які створили недостовірну інформацію щодо проектів № 196 «Модернізація котельних установок», № 221 «Модернізація котлів енергоблоків теплових електричних станцій» та № 193 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що забезпечують запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» (авторське свідоцтво № НОМЕР_1 , патент на корисну модель № НОМЕР_2 ), яка, згідно екологічному висновку Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, виключає із вартості виробленої енергії вартість проведенні розвідувальних робіт корисних копалин, будівництво шахт, видобуток енергоресурсів збагачення та переробка, зберігання, транспортування та реалізацію та запобігає викидання шкідливих речовин і парникових газів в атмосферне повітря, а також заощаджує енергетичні ресурси і атмосферний кисень», що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, яке в свою чергу забезпечує дії статті 16 Конституці України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарногс масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 (тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практик в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням пі слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, за позбавлення його права, на підставі створеної експертами та посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України недостовірної інформації, на реалізацію проектів № 196 «Модернізація котельних установок», №221 «Модернізація котлів енергоблоків теплових електричних станцій» та №193 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрі забезпечують запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» (авторське свідоцтво № НОМЕР_1 , патент на корисну модель № НОМЕР_2 ), яка, згідно екологічному висновку Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, виключає із вартості виробленої енергії вартість проведення розвідувальних робіт корисних копалин, будівництво шахт, видобуток енергоресурсів, збагачення та переробка, зберігання, транспортування та реалізацію та запобігає викидання шкідливих речовин і парникових газів в атмосферне повітря, а також заощаджує енергетичні ресурси і атмосферний кисень», що відноситься до безпосередніх повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, яке в свою чергу забезпечує дії статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку він визначає у розмірі 1000 (тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які він зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо його та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, за позбавлення його права на реалізацію у виробництво його пропозицій щодо забезпечення інтересів національної безпеки, економічного добробуту та прав людини шляхом внесення змін до законів України про альтернативні джерела енергії або розробку законопроектів, які демонополізують енергетичну галузь України, а саме: а) «Про розробку та впровадження двигунів внутрішнього згоряння ІНФОРМАЦІЯ_4 (патенти №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ) для військової техніки та енергетичних агрегатів, що виробляють електричну енергію»; б) «Про застосування продуктів згоряння або відпрацьованих газів - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах ІНФОРМАЦІЯ_4 »; в) «Про розробку додаткового обладнання для переведення існуючих енергетичних агрегатів (котли, двигуни внутрішнього згоряння) на замкнений цикл роботи з використанням продуктів згоряння або відпрацьованих газів - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії»; г) Розробка та затвердження проекту «Теплоагенти Благути» - енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров`я і добробут нації. Впровадження природоохоронної та ресурсозберігаючої технології автономного енергозабезпечення державних установ та об`єктів бюджетної сфери України на базі винаходів України №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_7 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 », що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику ] сфері технічного регулювання, яке в свою чергу забезпечує дії статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 10000 (десять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, за позбавлення його права на захист авторських та інших прав авторів на об`єкт інтелектуальної власності по заявці на корисну модель № и НОМЕР_12 , а саме: шляхом прийняття рішення міністерства від 04.10.2019 № 22218/ЗУ/19 про відмову у видачі патенту по заявці на винахід № и 2018 07397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», у якому не вказано на підставі якого саме конкретного пункту статті 12 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» відмовлено у видачі патенту та як такого, що порушує статтю 54 Конституції України, а також статтю 6,7,8,12,16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та є цензурою результатів творчої діяльності авторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що відноситься до безпосередніх повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дії статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 10000 (десять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, у зв`язку з позбавленням мене права на захист авторських та інших прав авторів на об`єкт інтелектуальної власності по заявці на корисну модель № и НОМЕР_12 , а саме: за не здійснення Міністерством розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, на підставі статті 28 закону України «Про звернення громадян» контролю з питання відновлення порушеного посадовими особами Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України права ь захист авторських та інших прав авторів на об`єкт інтелектуальної власності по заяв на корисну модель № и НОМЕР_12 , а саме: шляхом скасування рішення міністерства від 04.10.2019 № 22218/ЗУ/19 про відмову у видачі патенту по заявці на винахід № и 2018 07397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», у якому не вказано на підставі якого саме конкретного пункту статті 12 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» відмовлено у видачі патенту та як такого, що порушує статтю 54 Конституції України, а також статтю 6,7,8,12,16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та є цензурою результатів творчої діяльності авторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що відноситься до безпосередніх повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дії статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на територї України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарноп масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 10000 (десять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституцї України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судов практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, за позбавлення його права на захист авторських та інших прав авторів на об`єкт інтелектуальної власності по заявці на корисну модель № и НОМЕР_12 , а саме: за порушення особистих немайнових прав інтелектуальної власності, якими, згідно статті 423 ЦКУ є: 1) право на визнання людини творцем (автором, виконавцем, винахідником тощо) об`єкта права інтелектуальної власності; 2) право перешкоджати будь-якому посяганню на право інтелектуальної власності, здатному завдати шкоди честі чи репутації творця об`єкта права інтелектуальної власності; 3) інші особисті немайнові права інтелектуальної власності, встановлені законом, за позбавлення його права розпоряджатися об`єктом права інтелектуальної власності на технічне рішення по заявці на корисну модель № и НОМЕР_12 , згідно статті 424 ЦКУ, та можливості внесення об`єкта права інтелектуальної власності на технічне рішення по заявці на корисну модель № и НОМЕР_12 в статутний капітал для створення підприємства та можливості здійснення підприємницької діяльності задля отримання прибутку, на підставі рішення міністерства від 04.10.2019 № 22218/ЗУ/19 про відмову у видачі патенту по заявці на винахід № и 2018 07397 «Застосування продуктів згоряння чи відпрацьованих газів горючих і окислювальних речовин як альтернативної сировини для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії в енергетичних агрегатах за Благутою або « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» або інтенсифікація процесу перетворення горючих і окислювальних речовин, які містяться у складі продуктів згоряння, на відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» та їх загоряння і згоряння для виконання корисної роботи», у якому не вказано на підставі якого саме конкретного пункту статті 12 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» відмовлено у видачі патенту та як такого, що порушує статтю 54 Конституції України, а також статтю 6,7,8,12,16 закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та є цензурою результатів творчої діяльності авторів технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що відноситься до безпосередніх повноважень Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на територі України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарног масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 10000 (десять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституці України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судов практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи маюті право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статт: 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням п слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також у зв`язку підвищенням, причому з порушенням статті 22 Конституції України, цін на газ та електроенергію у 10 разів, а пенсію на 0,27 відсотків та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на територі України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарног масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання, у зв`язку з порушенням його екологічного права та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, згідно статті 50 Конституції України та статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статт: 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого пунктом ж) та з) статті 11 закону України «Про енергозбереження», а саме: надання юридичним і фізичним особам субсидій, дотацій, податкових, кредитних та інших пільг для стимулювання розробок, впровадження патентних винаходів та використання енергозберігаючих технологій, обладнання і матеріалів і матеріальне стимулювання колективів та окремих робітників за ефективне використання та економію паливно-енергетичних ресурсів, впровадження розробок, захищених патентом» та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництв енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на територі України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарног масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 (тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи маюті право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом 3 та абзацом 4 статті 22 закону України «Про охорону атмосферного повітря», а саме: «надання підприємствам, установам, організаціям та громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності податкових, кредитних та інших пільг у разі впровадження ними маловідхідних, енерго- і ресурсозберігаючих технологій, застосування заходів щодо регулювання діяльності, що впливає на клімат, здійснення інших природоохоронних заходів з метою скорочення викидів забруднюючих речовин та зменшення рівнів впливу фізичних і біологічних факторів на атмосферне повітря» та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96~ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням п слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом б) статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: участь в обговоренні та внесення пропозицій до проектів нормативно-правових актії матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об`єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, внесення пропозицій до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, юридичних осіб, що беруть участь в прийнятті рішень з цих питань та безпідставнок відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництв енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на територі України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарног масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначаю у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи маюті право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та моєї ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом в) статті 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: участь в розробці та здійсненні заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального і комплексного використання природних ресурсів та безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом а) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: проведенням широкомасштабних державних заходів щодо підтримання, відновлення і поліпшення стану навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мать право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням пц слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом а) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: обов`язком центральних органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій здійснювати технічні та інші заходи для запобігання шкідливому впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, виконувати екологічні вимоги при плануванні, розміщенні продуктивних сил, будівництві та експлуатації об`єктів економіки , у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом в) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: участю громадських організацій та громадян у діяльності щодо охорони навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю запроваджувати у виробництво альтернативну сировину - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо мене та членів моєї сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого абзацом е) статті 10 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: екологічні права громадян забезпечуються: невідворотністю відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю здійснити контроль щодо протиправних дій посадових осіб державних органів влади щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів;

- відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 за рахунок держави, згідно статті 56 Конституції України, статті 1173 Цивільного кодексу України, частини 1 та пункту 9 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 24, 25 закону України «Про звернення громадян» та яка, згідно Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків за порушене право, а саме: за душевні страждання, які позивач зазнав продовж 13 років та зазнає зараз у зв`язку з протиправною поведінкою Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України щодо нього та членів його сім`ї, які є співавторами технології ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за приниження честі та його ділової репутації, а також моральні переживання у зв`язку з порушенням його права встановленого частиною 1 статті 11 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», а саме: захист прав громадян України у галузі охорони навколишнього природного середовища: Україна гарантує своїм громадянам реалізацію екологічних прав, наданих їм законодавством. Місцеві ради, органи державної влади в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів зобов`язані подавати всебічну допомогу громадянам у здійсненні природоохоронної діяльності, враховувати їх пропозиції щодо поліпшення стану навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів, залучати громадян до участі у вирішенні питань охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, у зв`язку з безпідставною відмовою чи бездіяльністю здійснити контроль щодо протиправних дій посадових осіб державних органів влади щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, що відноситься до безпосередніх повноважень відповідача, який, згідно Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, затвердженого Постановою КМ № 838 від 11.09.2019, забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, державну промислову політику, державну військово-промислову політику, державну інвестиційну політику, державну зовнішньоекономічну політику, державну політику у сфері технічного регулювання, розвитку підприємництва, державно-приватного партнерства, інтелектуальної власності, яке в свою чергу забезпечує дію статті 16 Конституції України, а саме: «Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу є обов`язком держави», яку позивач визначає у розмірі 1000 ( тисячу) прожиткових мінімумів для працездатних осіб та яка не може бути скасована судом, згідно статті 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за порушене право, а саме: відповідно до положень Конституції України ( 254к/96-ВР ), зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Також в позовній заяві позивач просить:

- прийняти до розгляду, на підставі статті 8 та статті 55, 56 Конституції України, уточнену позовну заяву про відшкодування моральних збитків за порушення суб`єктами владних повноважень права громадянина України ОСОБА_1 на отримання інформації по суті звернення, права на захист ділової репутації, гарантії права на захист авторських та інших прав по заявкам на винаходи і корисні моделі, звільнити від сплати судового збору, на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 закону України «Про судовий збір», та здійснити розгляд справи в порядку спрощеного судочинства у письмовому провадженні з залученням до справи додатковим відповідачем заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , а також з його боку правників на підставі статті 3,19,22,24,50,56,59 Конституції України, частини 2 та частини 3 статті 13, пункту 1 частини 1 статті 14 закону України «Про безоплатну правову допомогу», Рішення Конституційного Суду № 23- рп/2009 від 30.09.2009 та мого звернення до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 30.03.2020 року та розглянути справу спочатку;

- залучити третьою стороною по даній справі Державне бюро розслідувань та зобов`язати Державне бюро розслідувань відкрити провадження по даній справі, та в рамках цієї справи встановити причини бездіяльності чи навмисних дій посадових осіб Кабінету Міністрів України, заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , який на безпідставній основі відмовився від виконання своїх посадових обов`язків спрямованих на захист, вказаних у позовній заяві об`єктів інтелектуальної власності, які є здобутком Українського народу та мають працювати на економіку України, а також суддів, зокрема, по справах № 160/9136/19, № 160/6623/19 та інших, які своїми діями, з порушенням Конституції України, звільняють посадових осіб державних органів влади за те, що мільярдні кошти витрачаються не на розвиток економіки, а на субсидії населенню та на оплату енергоносіїв бюджетних організацій та установ, а також щоденно призводять до необхідності спалювання традиційними дідівськими методами лише імпортних енергоносіїв на суму 56,94 млн. доларів СІЛА в результаті чого вмирає щоденно 249 людей від викидів шкідливих речовин при виробництві енергії;

- залучити третьою стороною по даній справі Національну поліцію України та зобов`язати Національну поліцію України відкрити провадження у справі про бездіяльність чи навмисні дії посадових осіб державних органів влади щодо порушення статті 19 та 28 закону України «Про звернення громадян» і як наслідок цього порушення інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері, а також щодо використання бюджетних кошів призначених на субсидії населенню шляхом прийняття незаконних рішень та використання бюджетних кошів не за призначенням, що в кінцевому результаті призвело до того, що щоденно спалюються кошти платників податків на суму 56,94 млн. доларів США та вмирає 249 людей від викидів шкідливих речовин і парникових газів, не враховуючи смерте від вибуху транспортних засобів та чадного газу при спалюванні традиційних видів палива;

- залучити третьою стороною по даній справі Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надати мені безоплатну вторинну правову допомогу задля захисту у суді моїх прав, на підставі статті 59 Конституції України, частини 2 та частини 3 статті 13, пункту 1 частини 1 статті 14 закону України «Про безоплатну правову допомогу» та Рішення Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009;

- відмовити відповідачу у задоволені клопотання щодо відмови у задоволені позовних вимог, на підставі викладеної у відзиві представника відповідача по даній та справі 175/4638/19-ц недостовірної інформації щодо звільнення відповідача від відповідальності на підставі закону України «Про персональні дані» за надання інформації щодо прізвищ та місцезнаходження експертів, які створили недостовірну інформацію щодо альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ©» (авторське свідоцтво № НОМЕР_1 , патент на корисну модель № НОМЕР_2 ), яка суперечить екологічному висновку Департаменту екології та природних ресурсів у якому вказано, що: «Виробництво енергії за допомогою енергетичних агрегатів Благути з замкненим циклом роботи у яких в якості альтернативної сировини використовується відновлювальне вторинне паливо та окислювач - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виключає із вартості виробленої енергії вартість проведення розвідувальних робіт корисних копалин, будівництво шахт, видобуток енергоресурсів, збагачення та переробка, зберігання, транспортування та реалізацію та запобігає викидання шкідливих речовин і парникових газів в атмосферне повітря, а також заощаджує енергетичні ресурси і атмосферний кисень» та яка не скасовує Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 року по справі за №804/1594/15 за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, у мотивувальній частині якої встановлено, що альтернативна сировина - «Теплоагенти Благути©» для безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтею 50 Конституції України та статтею 9 закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», не звільняє відповідача від забезпечення інтересів держави в галузі національної безпеки, економічного добробуту та прав людини шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів, зокрема, військової техніки на замкнений цикл, що забезпечує можливість дії військової техніки без баз забезпечення пальним, зменшує можливість вибуху чи пожежі при вражені військової техніки та зменшує витрат на її експлуатацію шляхом виключення вартості традиційних видів палива і їх розкрадання, та яка спрямована на порушення судом його конституційних прав на відшкодування моральної та матеріальної шкоди (упущена вигода), згідно статті 56 та 22 Конституції України та Постанови пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також клопотання відповідача щодо відмови у задоволені позовних вимог спрямоване на несення шкоди інтересам громадян та їх здоров`ю, так як щоденно витрачаються валютні кошти у розмірі 56,94 млн. доларів США для закупівлі імпортних енергоносіїв, що в кінцевому результаті призводить до отруєння людей, рослин і тварин в процесі виробництва енергії існуючими дідівськими методами чи способами, а також, такі неправомірні дії відповідачів по даній справі на користь відповідачів, призводять до щоденної смерті 249 людини.

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз змісту вищезазначеної статті дає підстави для висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за одночасної наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень та вони мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Предметом адміністративного позову ОСОБА_1 є відшкодування моральної шкоди, завданої діями Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства, заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України ОСОБА_2 , при цьому питання про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень позивачем не ставиться.

Враховуючи, що разом із питанням про відшкодування моральної шкоди позивачем не ставиться питання про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суддя приходить до висновку, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2018 року у справі № 234/14299/15-ц.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, відшкодування моральної шкоди.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. Спори з приводу відшкодування моральної шкоди, які не заявлені у сукупності з публічно-правовими вимогами, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Виходячи з наведеного, суддя зазначає, що відшкодування моральної шкоди не є публічно-правовим спором за участю суб`єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб`єкта приватного права - фізичної особи, коли управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. В даному випадку існує спір про відшкодування моральної шкоди окремо від публічно-правового спору, який підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддею встановлено, що даний спір є цивільно-правовим, що не пов`язаний з діями суб`єктів владних повноважень при здійсненні ними владних управлінських функцій, отже, не є публічно-правовим спором, а справа не відноситься до адміністративної юрисдикції та повинна розглядатися у порядку цивільного судочинства на підставі вимог, встановлених частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статями 2, 19, 21, 160, 170, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/11023/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства, заступника міністра розвитку економіки, торгівлі і сільського господарства України Романовича Дмитра Олеговича про відшкодування моральної шкоди.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Позовну заяву разом із усіма доданими до них документами повернути особі, яка звернулася до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна