Справа № 2а-3305/10/1170
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2010 року Справа № 2а-3305/10/1170

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сагун А.В.,

при секретарі - Джебко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції про скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - ПП ОСОБА_1 ) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції (далі по тексту - Кіровоградська ОДПІ), в якому просила скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Кіровограді, правонаступником якої є відповідач, про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 26.04.2010 року № на суму 558 242 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки податковим органом порушено встановлену чинним законодавством процедуру. Відповідачем за десять днів до проведення планової перевірки не направлялось відповідне повідомлення, чим порушено Закон України „Про державну податкову службу в Україні, а тому докази отриманні в ході перевірки, на думку позивача, не можуть вважатись допустимими.

Крім того, як стверджує позивач, що чинним законодавством не передбачено застосування штрафних санкцій за не належне ведення Книги обліку доходів і витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини зазначені у позовній заяві. Також, додатково пояснив. що Книга обліку доходів і витрат продавцем велася.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили проти задоволення адміністративного позову, пославшись на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень. Вони зазначили, що під час перевірки був виявлений товар, який знаходився в реалізації, однак на який були відсутні первинні бухгалтерські документи про його придбання та відомості про який не внесені були до Книги обліку доходів і витрат. Книга обліку доходів і витрат не велася з 30 грудня 2009 року.

Заслухавши сторони, дослідивши у судовому засіданні інші докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець і перебуває на спрощеній системі оподаткування є платником єдиного податку (а.с.11, 12).

Статтею 15 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено, що контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

09 квітня 2010 року співробітниками державної податкової інспекції у Березанському районі Миколаївської області проведено планову перевірку торгівельного лотка, розташованого у АДРЕСА_1 , належного позивачу, на предмет, зокрема, дотримання вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. За результатами перевірки складено акт (довідка) від 09.04.2010 року, з якого слідує, що в ході перевірки виявлено порушення п. 12 ст. 3, ст. 6, п. 6 ст. 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с.31-32). На підставі акту перевірки 26 квітня 2010 року державною податковою інспекцією у м. Кіровограді, за місцем реєстрації позивача, прийнято рішення №, яким за порушення п. 12 ст. 3, ст. 6, п. 6 ст. 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 558 242 грн. (а.с. 13). Позивач не погодившись із зазначеним рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку до Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області, за наслідками чого первинне рішення залишено без змін (а.с. 14-18).

В обґрунтуванні позовних вимог позивач послався на незаконність проведення планової перевірки з посиланням на ч. 7 ст. ст. 11-1 Закону України Закону України „Про державну податкову службу в Україні.

За правилами ст. ст. 15, 16 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послугвід 6 липня 1995 року N 265/95-ВР контроль за додержанням суб`єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Статтею 11-1 Закону України Про державну податкову службу в Українівід 4 грудня 1990 року N 509-XII, в редакції Закону від 24 грудня 1993 року N 3813-XII, врегульовано підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів)

Водночас, у відповідності з частиною сьомою статті 11-1 Закону позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а в інших випадках - за рішенням суду.

Посадові особи органу державної податкової служби, стаття 11-2 цього Закону, вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Отже, перевірка господарської одиниці - торгівельного лотка, розташованого у смт. Березанка, Миколаївського району по вул. Леніна, 86, належного позивачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу: є позаплановою за прямим визначенням Закону України Про державну податкову службу в Українівід 4 грудня 1990 року N 509-XII; здійснена відповідно до наказу керівника податкового органу про затвердження плану проведення перевірок; уповноваженими на те фахівцями держподаткінспекції на підставі направлень на перевірку від 09.04.2010 №418/23-039 та №419/23-039.

Згідно з ч. 2 ст. 11-2 Закону України Про державну податкову службу в Українівід 4 грудня 1990 року N 509-XII, в редакції Закону від 24 грудня 1993 року N 3813-XII, ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової перевірки.

Слід зазначити, що наведені вище норми усувають безпідставне втручання посадових осіб державного органу у підприємницьку діяльність, за відсутності уповноваження на проведення перевірки в принципі.

За результатами проведеної перевірки складається акт. Форма акту перевірки наведена у додатку 1 до Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008 №534.

Між тим, Акт перевірки - службовий документ, який стверджує факт проведення перевірки суб`єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Ненадання документів передбачених стаття 11-2 Закону платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених Законом, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Та, саме по собі, у разі здійснення перевірки, уповноваженими на те службовцями, не спростовує встановлених в ході перевірки обставин.

Судом встановлено, що перевірка торгівельного лотка, розташованого у АДРЕСА_1 , належного позивачу, проводилась на підставі плану проведення перевірок (а.с.60) та направлень на перевірку від 09.04.2010 №418/23-039 та №419/23-039 співробітниками податкового органу в присутності робітника позивача ОСОБА_2 (а.с.33,34, 66). ОСОБА_2 співробітників податкового органу було допущено до проведення перевірки.

Тобто, перевірку господарської одиниці здійснено уповноваженими на те фахівцями, та в межах повноважень контролюючого органу.

Як вбачається з акту перевірки порушення п. 12 ст. 3, ст. 6, п. 6 ст. 9 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг виявилось у реалізації товару на загальну суму 279 121 грн., який не облікований у встановленому законом порядку, зокрема на місці реалізації товару на нього відсутні будь-які первинні бухгалтерські документи та дані про нього не відображені в Книзі обліку доходів і витрат.

Пунктом 12 статті 3 вказаного Закону передбачено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести у порядку, передбаченому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

За змістом вказаних норм останні мають відсильний характер, оскільки зобов`язують господарюючих суб`єктів фізичних осіб-підприємців, вести облік у порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно п. 3 Указу Президента України від 03.07.1998 року №727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва, п. 8 Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.10.1999 року №599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №752/4045, для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій фізичні особи-підприємці платники єдиного податку зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком N 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.93 N 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.06.93 за N 64. При цьому обов`язковому заповненню підлягають лише графи „період обліку, „витрати на виробництво продукції, „сума виручки (доходу), „чистий доход.

Ведення книг обліку доходів і витрат має здійснюватись у відповідності до Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року №1269.

Згідно п. 6 вказаного Порядку у книзі обліку доходів і витрат зазначаються наступні відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов`язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на фізичних осіб-підприємців платників єдиного податку покладено обов`язок здійснювати облік витрат на виробництво продукції (придбання товарів). Зазначений висновок кореспондується з положеннями ст. 6 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, згідно якої обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів, однак законодавством покладено обов`язок вести облік вартості придбаного товару.

Так само, фінансові санкції, передбачені ст. 20 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, до суб`єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як слідує з акту перевірки на місці реалізації товарів (ювелірних виробів із срібла та золота) знаходилась Книга обліку доходів і витрат, в якій записи за 2010 рік були відсутні. Представником позивача суду надано Книгу обліку доходів і витрат №6944/7 від 03.04.2007 року, зареєстровану у державні податковій інспекції у м. Кіровограді (а. с. 66 - 68), яка, з його слів, знаходилась під час перевірки у торгівельному лотку. У зазначеній Книзі записи за період з 31 березня 2009 року по 24 квітня 2010 року відсутні, тобто на період проведення перевірки записи не здійснювались. Також, на титульному аркуші Книги допущено виправлення прізвища, імені, по-батькові та ідентифікаційного податкового коду продавця на ОСОБА_2 , НОМЕР_1 . Також в судовому засіданні встановлено, що позивачем не отримувалась та не реєструвалась в податковому органі книга облвку доходів та витрат на найманого працівника ОСОБА_2 (а.с.65).

Крім того, позивачем 7 квітня 2010 року подано звіт суб`єкта малого підприємництва-фізичної особи-платника єдиного податку за I квартал 2010 року, де відображено виручку від реалізації в сумі 16 000 грн., в той же час у вказаній вище Книзі записів про отриману виручку не відображено (а.с. 43).

В ході перевірки проведено опис товарних запасів в торгівельній лавці, в результаті чого виявлено товарів у вигляді ювелірних виробів із срібла та золота на суму 279 121 грн. дані про які, як вказано вище, до Книги не внесено. Також, представник позивача до суду не зміг представити первинні бухгалтерські документи на зазначений товар.

Із зазначеного слідує, що позивачем допущено реалізація товару без їх облікування у встановленому порядку на суму 279 121 грн.

З огляду на викладене, на підставі наявних у справі доказів і встановлених на їх основі обставин справи й відповідних їм правових нормах, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є законними і обґрунтованими, а тому скасуванню не підлягає.

Судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, впродовж десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Дата складання постанови в повному обсязі - 07.12.2010.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду А. В. Сагун