Справа № 160/9415/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року Справа № 160/9415/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
13.08.2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 03.01.2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.10.2015 року по 09.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 25.12.2015 року, з 12.01.2016 року по 01.02.2016 року, з 03.02.2016 року по 18.02.2016 року в стаж роботи за провідною професією підземного гірника очисного вибою з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 №8;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1006 від 05.12.2019 року про проходження військової служби, нарахованої суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для розрахунку розміру пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 03.01.2020 року.
17.08.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами з 14.09.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 03.01.2020 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, час безпосередньої участі позивача в АТО повинен зараховуватися до пільгового стажу на пільгових умовах один місяць служби за три відповідно до наказу МОУ № 530 від 14.08.2014 року. Проте відповідач листом від 15.01.2020 року відмовив в призначенні пенсії, через недостатність пільгового стажу, та в періодах роботи, що вказані в довідці від 25.11.2019р. № 504, з 30.11.1998 року по 06.12.1998 року зроблена помилка. Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії, просить визнати дії протиправними та зобов`язати відповідача призначити пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
10.09.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що у позивача недостатньо пільгового стажу по ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії на пільгових умовах, а період військової служби (АТО) позивачу зараховано в одинарному розмірі, оскільки він не виконував роботи в особливо шкідливих умовах. На підставі викладеного у задоволенні позову просили відмовити.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та відповідними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.01.2020 року № 357/03.05-17 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на те, що у нього недостатньо пільгового стажу, який за законом становить 25 років ( у позивача 24 роки 7 місяців 15 днів), а також у довідці від 25.11.2019 року № 504 у періоді роботи з 30.11.1998 року по 06.12.1998 році зроблена помилка.
Отже, спір між сторонами виник з підстав неправомірності та необґрунтованості відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Згідно вимог ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах не залежно від віку, мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.
З трудової книжки ОСОБА_1 та з інформації, яка міститься в листі ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 15.01.2020 року вбачається, що загальний страховий стаж позивача становить 43 роки 11 місяців 4 дня, в тому числі пільговий стаж становить 24 роки 7 місяців 15 днів.
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 07.06.2016 року.
Згідно військового квитка серія НОМЕР_2 в період з 09.07.2015 року по 10.10.2016 року позивач проходив військову службу при частковій мобілізації на підставі Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року про часткову мобілізацію із збереженням місця роботи та середнього заробітку, що підтверджується довідкою № 4/810 від 12.10.2016 року.
Наказом від 13.07.2015 року № 1299к позивач був вивільнений з роботи на посаді підземний гірник очисного вибою на час проходження військової служби при частковій мобілізації з 08.07.2015 року, а розпорядженням від 11.10.2016 року № 2013к приступив до роботи у зв`язку з демобілізацією.
Позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 14.10.2015 року по 09.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 25.12.2015 року, з 12.01.2016 року по 01.02.2016 року, з 03.02.2016 року по 18.02.2016 року.
Період, який становить 00 років 03 місяці 03 дні, не був зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи в потрійному розмірі один місяць служби за три, що позивач вважає необґрунтованим.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни відбувається на підставі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-ХІІ.
Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
Аналогічна норма закріплена у постанові КМУ № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».
Вказана правова позиція узгоджуються з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що періоди, коли позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 14.10.2015 року по 09.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 25.12.2015 року, з 12.01.2016 року по 01.02.2016 року, з 03.02.2016 року по 18.02.2016 року, який становить 00 років 03 місяці 03 дні, не був зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи в потрійному розмірі має бути зарахований до пільгового стажу роботи позивача в потрійному розмірі (один місяць служби за три).
Відповідно до листа Міністерства соціальної політики від 02.10.2018 року до законодавчого врегулювання і внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується Роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до Роз`яснення Міністерства соцполітики України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку, може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці роботи».
Таким чином, враховуючи викладене, на момент призову на дійсну військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року та під час проходження військової служби позивач працював за професією, що надавала право на пенсію на пільгових умовах, а саме підземним гірничим гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею, що є провідною професією, та після демобілізації приступив до роботи на цій посаді, з чого слідує висновок, що позивач має право на зарахування періоду безпосередньої участі в АТО до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах один місяць за три з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 року №8.
Таким чином, з кратного періоду безпосередньої участі в АТО 00 років 03 місяці 03 дні, які вже враховані в одинарному розмірі в періоді мобілізації, позивачу має бути зараховано ще 00 років 06 місяців та 06 днів.
Отже повний пільговий стаж позивача складає: 24 роки 7 місяців 15 днів + 00 років 06 місяців+ 06 днів = 25 років 01 місяць 21 день.
Відтак, станом на момент звернення із заявою від 03.01.2020 року до відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням кратного обчислення періоду безпосередньої участі в АТО позивач має достатній стаж для призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» більш ніж 25 років.
Отже, при наявності записів в трудовій книжці, та враховуючи що період безпосередньої участі в антитерористичній операції зараховується до пільгового стажу один місяць служби за три, з урахуванням Роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 № 8, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії від 15.01.2020 року є протиправною, тобто порушено право позивача на отримання пенсії, яке підлягає захисту шляхом задоволення вимог позивача в повному обсязі.
При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що в рамках даного адміністративного спору належним способом захисту порушеного права позивача є саме визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 114 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 03.01.2020 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.10.2015 року по 09.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 25.12.2015 року, з 12.01.2016 року по 01.02.2016 року, з 03.02.2016 року по 18.02.2016 року в стаж роботи за провідною професією підземного гірника очисного вибою з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 №8; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1006 від 05.12.2019 року про проходження військової служби, нарахованої суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для розрахунку розміру пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 03.01.2020 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач при подачі позову мав пільги щодо сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду Українки в Дніпропетровській області слід стягнути судовий збір у розмірі 840 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви про призначення пенсії від 03.01.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до спеціального та пільгового стажу роботи один місяць служби за три час проходження військової служби в особливий період, а саме період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 14.10.2015 року по 09.12.2015 року, з 21.12.2015 року по 25.12.2015 року, з 12.01.2016 року по 01.02.2016 року, з 03.02.2016 року по 18.02.2016 року в стаж роботи за провідною професією підземного гірника очисного вибою з урахуванням роз`яснень Міністерства Соцполітики від 20.01.1992 №8.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати довідку №1006 від 05.12.2019 року про проходження військової служби, нарахованої суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески для розрахунку розміру пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 03.01.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець