Справа № 640/10223/19
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Київ № 640/10223/19

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліхімікс» до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліхімікс» (позивач, ТОВ «Поліхімікс») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в м. Києві (відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 27.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки за результатами проведеної перевірки, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими та безпідставними, як наслідок, податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі таких висновків, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач до матеріалів справи надав відзив на адміністративний позов, в якому заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що позивачем було проведено господарські операції з контрагентами шляхом формального складання первинних документів, які не супроводжувались дійсним рухом активів у процесі виконання операцій саме з цими контрагентами. Отже, перевіркою не підтверджено факт здійснення господарських операцій зі спірними взаємовідносинами, а тому податкові повідомлення-рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів. Представником позивача подано клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Зважаючи на неявку відповідача та подане позивачем клопотання позивача про розгляд справи в письмовому порядку, справа розглядається у порядку письмового провадження.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

На підставі повідомлення від 20.02.2019 № 30636/10/26-15-14-03-02 та наказів Головного управління ДФС у м. Києві про проведення документальної планової виїзної перевірки від 15.02.2019 № 1918 та про продовження строку проведення перевірки від 18.03.2019 № 3368, посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Поліхімікс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 30.08.2011 по 31.12.2018 та іншого законодавства за відповідний період.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт від 01.04.2019 № 120/1 -26-15-14-03-02/37856933 (Акт перевірки).

У висновках Акту перевірки зазначено про встановлені порушення TOB «Поліхімікс», серед яких, що стосуються оскаржуваних податкових повідомлень-рішень:

- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 958 399,00 грн, в тому числі за 2018 рік - 958 399,00 грн;

- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 ПК України в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 4 695 248,00 грн, в тому числі: 2017 рік в сумі 3 507 692,00 грн; 2018 рік в сумі 4 695 248,00 грн; п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, які зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 75 273 грн, у тому числі за грудень 2018 року.

На підставі вказаних висновків Акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві надіслані податкові повідомлення-рішення: № від 27.05.2019, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 317 800,00 грн, у тому числі за основними податковими зобов`язаннями 254 240 00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 63 560,00 грн; № від 27.05.2019, яким товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2018 рік на суму 4 695 248,00 грн.

Не погоджуючись із згаданими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (ПК України).

Приписами п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231).

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Статтями 138- 140 ПК України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не пов`язані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Тобто, наведені правові норми Кодексу дозволяють платнику податку формувати витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, витрати. При цьому, неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Згідно з п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; виключено; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

За приписами п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (п. 86.10 ст. 86 ПК України).

Наказом Міністерства фінансів України № 727 від 20.08.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1300/27745 від 26.10.2015 затверджено порядок

оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (Порядок № 727).

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІ Порядку № 727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Наведені норми встановлюють обов`язок контролюючого органу не лише дослідити та встановити факт виявленого порушення, а й зазначити про таке в акті перевірки із належним обґрунтуванням у розрізі питання про господарську діяльність платника податків.

Як вже зазначалось, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями збільшено суму за платежем податок на прибуток підприємств на 254 240,00 грн за основним платежем та 63 560,00 - за штрафними санкціями, а також встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 4 695 248,00 грн за 2018 рік.

Таким чином, серед виявлених в акті перевірки порушень, в межах даного спору судом досліджуються лише ті господарські операції, які вплинули на об`єкт оподаткування на прибуток підприємств за 2018 рік.

Із Акту перевірки убачається, що ГУ ДПС у м. Києві дійшло висновку про нереальність (фіктивність) господарських операцій з поставок скрапленого газу ТОВ «Поліхімікс» з наступними контрагентами із зазначенням обґрунтування:

- ТОВ «Бондвояж» - відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, зроблено висновок про неможливість здійснення господарський операцій через відмінність номенклатури придбаних із проданими товарами, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2018 по справі № 754/8867/18 затверджено угоду про визнання винуватості директора у правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 205 1 КК України.

- ТОВ «Кепіталфорд» -підприємство не реєструвало акцизні накладні, відсутня інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, встановлена невідповідність кількості придбаного та проданого товару, ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 23.02.2018 через здійснення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу від імені померлої особи, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2018 по справі № 754/8867/18 затверджено угоду про визнання винуватості директора у правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 205 1 КК України.

- ТОВ «Торговий дім «Інхолд» - відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, встановлена невідповідність кількості придбаного та проданого товару, ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 05.09.2018 через здійснення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу без відома засновників та керівників.

- ТОВ «ІК «Ель-Фінанс» - підприємство не реєструвало акцизні накладні, відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, зроблено висновок про неможливість здійснення господарський операцій через відмінність номенклатури придбаних із проданими товарами, ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 23.02.2018 через здійснення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу від імені померлої особи, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 17.07.2018 по справі № 754/8867/18 затверджено угоду про визнання винуватості директора у правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 205 1 КК України.

- ТОВ «Торговий дім «Треймікс» - відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів. ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 23.02.2018 через здійснення державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу без відома засновників та керівників.

- ТОВ «Торговий дім «Торглакс» - підприємство не реєструвало акцизні накладні, відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, балансова вартість основних засобів - 0, ГУ ДФС у м. Києві сформовано облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 05.09.2018, через реєстрацію господарської діяльності без відома та згод засновників та керівників.

- ТОВ «Акваторг ЮА» - відсутня податкова інформація щодо наявності основних засобів та трудових ресурсів, зроблено висновок про неможливість здійснення господарський операцій через відмінність номенклатури придбаних із проданими товарами.

ГУ ДФС у м. Києві в Акті перевірки зазначає про необхідність підтвердження господарських операцій не лише первинними документами, а й реальним рухом активів. За наявності інформації щодо наведених контрагентів зроблено висновок про нереальність (фіктивність) господарських операцій ТОВ «Поліхімікс».

Подальші висновки щодо заниження суми грошового зобов`язання та завищення від`ємного значення податку на прибуток підприємств ґрунтуються виключно на встановлених контролюючим органом ознак фіктивності господарських операцій.

Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу щодо кожного із наведених контрагентів, суд зазначає наступне.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає необхідність встановити фактичні обставини із посиланням на докази, які містять вичерпну інформацію, що дозволяє сформувати відповідний висновок.

Встановлена в Акті перевірки відсутність основних засобів та трудових ресурсів контрагентів ґрунтується на неподанні такими платниками податків відомостей до контролюючого органу.

У той же час, Акт перевірки не містить жодних посилань на проведення документальних перевірок або зустрічних звірок таких контрагентів на предмет договорів оренди основних засобів, підряду, найму трудових ресурсів.

За наведеною інформацією неможливо виключити здійснення контрагентами господарської діяльності за рахунок ресурсів третіх осіб.

Облікові картки суб`єкта фіктивного підприємництва, сформовані Головними управліннями ДФС містять посилання на встановлені факти смерті керівника контрагента до укладення договорів, на підставі яких здійснювалися господарські операції або здійснення реєстрації змін відомостей про юридичну особу без відома учасників або керівників.

Такі факти, за умови їх підтвердження, безумовно свідчать про незаконну діяльність платників податків, у той же час, не встановлюють факту того, що позивач знав, або міг знати про здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Із наведеної статті убачається необхідність наявності (1) протиправних дій або бездіяльності платника податків, що (2) призвели до невиконання або неналежного виконання вимог податкового законодавства.

Зважаючи на те, що нереальність господарських операцій встановлювалась через оцінку контрагентів позивача, протиправні дії або бездіяльність ТОВ «Поліхімікс» мають включати обізнаність платника податків у фіктивності контрагентів або наведення обставин, за яких позивач міг про це дізнатись.

Контролюючим органом дану обставину проігноровано, внаслідок чого Акт перевірки не містить обґрунтування обізнаності посадових осіб позивача про встановлені обставини, з огляду на що, наявні прогалини у ланцюгу кваліфікації дій та/або бездіяльності як податкового правопорушення, що виключає можливість притягнення до відповідальності.

Посилання контролюючого органу на відомості про відсутність у контрагентів позивача умов необхідних для ведення відповідної господарської діяльності з обсягом товару у відповідні строки, зокрема, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, як на підставу притягнення позивача до відповідальності слід оцінити критично, оскільки чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів. Відсутність у контрагентів добросовісного платника податку, яким є позивач, матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічну позицію містить постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14.

За аналогічних підстав, для встановлення складу податкового правопорушення позивача не має значення невідповідність кількості придбаного контрагентом товару реалізованому та мета, з якою такий товар придбавався.

Однією з підстав прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень є визнання операцій з контрагентами нереальними через наявність вироку щодо посадових осіб контрагентів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 12.11.2019 у справі №826/17813/18 сформував висновок про те, що вироком у кримінальній справі, який набрав законної сили, встановлено об`єктивну сторону складу злочинів посадової особи контрагента платника податків, дії якого не були спрямовані на реальне настання наслідків, а лише на формування первинних документів за наслідками неіснуючих операцій. Господарські операції, за наслідками яких підприємством сформовані витрати та податковий кредит, відбулися на підставі первинних документів, виписаних цією ж особою і у той самий період, в якому встановлено факт вчинення злочину.

Таким чином, визначальним для застосування вироку при формуванні висновку про нереальність господарських операцій є: (1) встановлення судом складу правопорушення (злочину), зокрема, об`єктивної сторони, (2) господарські операції здійснені в той самий період, в якому встановлено факт вчинення злочину.

Зі змісту вироку від 17.07.2018 у справі № 754/8867/18 убачається, що визнання винуватими та притягнення до відповідальності особи_1 та особи_2, у діях яких досудовим розслідуванням встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205-1 КК України по юридичним особам ТОВ «Бондвояж», ТОВ «Кепіталфорд», ТОВ «ІК «Ель-Фінанс», відбулось на підставі угоди від 06.07.2018 між прокурором Київської місцевої прокуратури та підозрюваним особою_1.

Згаданий вирок не містить посилань на докази, які були досліджені для встановлення фактів, що свідчать про склад правопорушення, відтак, судове рішення не містить обставин, на які можливо посилатись як на безумовну підставу фіктивності господарських операцій.

Натомість, в описовій частині вироку процитовано результати досудового розслідування, яким не надавалась оцінка суду. Дану інформацію не належить розглядати як встановлений факт та використовувати при проведенні перевірки як самостійну підставу для висновків.

За даних обставин, суд не бере до уваги вирок від 17.07.2018, оскільки ним не встановлено жодного факту з приводу діяльності контрагентів (посадових осіб) позивача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлена невідповідність висновків відповідача, викладених в акті перевірки, підставам та доказам на встановлення факту визнання господарських операцій із наведеними контрагентами фіктивними. Таким чином, подальший ланцюг обґрунтування податкового правопорушення позивача базується на презюмуванні фіктивності таких операцій.

Відсутність обґрунтованої основи ланцюга доведення правопорушень платника податків не створює правомірності висновку для притягнення його до відповідальності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241- 247, 250, 255, 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліхімікс» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.05.2019

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 27.05.2019.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліхімікс» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліхімікс» (01032, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 33, офіс 12, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 КАС України із урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко