Справа № 607/6721/20
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 607/6721/20 пров. № А/857/9752/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №607/6721/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паски Олега Зіновійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

суддя в 1-й інстанції Ромазан В. В.,

час ухвалення судового рішення 19.06.2020 року,

місце ухвалення судового рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту судового рішення 19.06.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паски О. З., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 квітня 2020 року серії ЕАК №2326821 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Паски О. З., Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала судді прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2020 року його позовну заяву у цій справі залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.160, 161 КАС України (не долучено документ про сплату судового збору) та надано десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення вказаного недоліку. Оскільки суд першої інстанції не надіслав позивачу копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27 квітня 2020 року, що призвело до невиконання ним вимог цієї ухвали, тому оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви від 19 червня 2020 року не може вважатися правомірною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому з врахуванням наведеного вище суд вважає можливим проведення розгляду справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, яка залишено без руху, оскільки така не відповідала вимогам ч.3 ст.161 КАС України (не додано документа про сплату судового збору).

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 квітня 2020 року серії ЕАК №2326821 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП України та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

До позовної заяви ОСОБА_1 не долучив документа про сплату судового збору, тому ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала ч.3 ст.160 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ч.1 ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді від 27 квітня 2020 року позовна заява залишена без руху із покликанням на ч.3 ст.161 КАС України, та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, який необхідно обчислювати з моменту закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19 (відповідно до вимог п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвала судді від 27 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху не була отримана ОСОБА_1 , що підтверджується поштовим конвертом з відміткою відділення поштового зв`язку про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.13).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 встановлено на всій території України карантин, а відповідно до внесених змін до КАС України в розділі VI «Прикінцеві положення» встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи вказане вище, а також зміст резолютивної частини ухвали суду першої інстанції від 27 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, колегія суддів дійшла висновку, що строк на усунення недоліків позовної заяви позивачем не пропущено, оскільки перебіг такого строку продовжено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем ухвали від 27 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував наведені вище норми процесуального права, а також те, що позивач фактично не отримав копію ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27 квітня 2020 року, у зв`язку із чим дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.229, 242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви у справі №607/6721/20 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 16 вересня 2020 року.