Справа № 420/3085/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3085/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Одеса

У залі судових засідань №33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Галат В.І.,

за участю сторін:

представника позивача - Швець К.О.,

представника відповідача - Щур А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного Головним управлінням ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року, у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість у загальній сумі 2650260,00 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1766840,00 гривень, за штрафними санкціями 883420,00 гривень;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення винесеного Головним управлінням ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2385457,50 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1590305,00 гривень, за штрафними санкціями 795152,50 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» з податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області частково не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Наголошувалося, що у ході проведення перевірки перевіряючим було надано усі документи бухгалтерського та податкового обліку, які висвітлюють взаємовідносини ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» з ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» підтверджують факт реальності господарських операцій, правомірність нарахування податкового кредиту та формування витрат.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» зазначило, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства базуються лише на припущеннях перевіряючих, а первинна бухгалтерія товариства не була досліджена під час перевірки належним чином.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

25 червня 2020 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

13 серпня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№20726/820 від 01.06.2020р.) на позовну заяву (т.ІІ, а.с.40-46).

Відзив обґрунтований наступним.

Головне управління ДПС в Одеській області під час проведення планової виїзної документальної перевірки дійшло висновків про нереальність господарських операцій Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» з ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР».

Відповідачем наголошувалося про штучне формування податкового кредиту ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» по ланцюгу постачання від ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР», оскільки неможливо підтвердити фактичне отримання монтажно-будівельних послуг від вказаного постачальника.

Головне управління ДПС в Одеській області зазначило, що перевіркою встановлено: відсутність інформації щодо наявності у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» власних основних фондів, будівельної техніки (екскаваторів, автомобілів-самоскидів); відсутність факту придбання ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» субпідрядних будівельно-монтажних робіт та оренди будівельної техніки (екскаваторів, автомобілів-самоскидів); наявність узагальнюючої податкової інформації по ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» щодо неможливості підтвердження реальності (товарності) господарських операцій з одержання (придбання) та реалізації робіт (послуг); відсутності інформації щодо наявності у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» достатньої кількості трудових ресурсів, кваліфікованих фахівців для здійснення монтажу, будівельних робіт, складання технічних звітів по інженерно-геодезичним дослідженням, кресленням топографічних планів та карт, тощо.

Таким чином, контролюючий орган стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» неправомірно перенесено інформацію зі складених первинних документів до облікових регістрів, а з них до Декларації з ПДВ.

У відповіді на відзив (вх.№29670/20 від 30.07.2020р.) Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» наголошувало, що висновки Головного управління ДПС в Одеській області не відповідають дійсності, оскільки у ході перевірки перевіряючим було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР». Крім того, господарська діяльність ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» не залежить від податкового обліку його контрагентів, фактичного їх знаходження за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів, тощо.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» зазначало, що надана узагальнююча податкова інформаціє носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального закону. Крім того, ухвала Дніпропетровського районного суду м. Києва по справі №755/8239/19 від 13.06.2019 року про арешт майна, не має жодного відношення до позивача, а ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» згадується лише у розрізі вилученого договору, відповідно до якого воно є замовником (т.ІІ, а.с.105-113).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 23.01.2001 року, за №0002142.

На підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області №350 від 05.02.2020 року (т.ІІ, а.с.47), направлень на проведення перевірки (т.ІІ, а.с.48-56) було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року.

За результатами проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №200/15-32-05-13/31319525 від 11.03.2020 року (т.І, а.с.20-66).

У вищевказаному акті зазначено, що посадовими особами ГУ ДПС в Одеській області встановлені порушення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ»:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», у результаті чого занижено податок на прибуток у періоді, що перевірявся на загальну суму 1590632 гривень, у тому числі за 4 квартал 2018 року у сумі 1440134 гривень, за 1 квартал 2019 року у сумі 150171 гривень, за 2 квартал 2019 року у сумі 187 гривень, за 3 квартал 2019 року у сумі 140 гривень;

п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме, здійснена реєстрація податкових накладних із порушенням терміну реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у грудні 2018 року та березні 2019 року;

п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.44.1 ст.44, ч. «а» п.198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся на загальну суму 1776692 гривень, у тому числі за листопад місяць 2018 року в сумі 1610019 гривень, за січень 2019 року у сумі 166673 гривень;

ст.51, п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України та порушення Наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них додатку», до податкових розрахунків у перевіряємому періоді включені помилкові та недостовірні дані, щодо не відображення сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків та нарахованих (сплачених) сум утриманого з них податку, щодо невірного відображення сплаченого доходу платнику податку податковим агентом та реєстраційного номеру опікової картки платника податку з ознакою доходу « 101», не відображення відомостей про нарахування/перерахування грошових коштів СГД фізичним особам, без перерахування податку на доходи фізичних осіб з ознакою доходу « 157».

На підставі Акту перевірки №200/15-32-05-13/31319525 від 11.03.2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області було винесено податкові повідомлення-рішення:

№ від 30.03.2020 року, про збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 2665038,00 гривень (т.І, а.с.67);

№ від 30.03.2020 року, про збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 2385947,00,00 гривень (т.І, а.с.68);

№ від 30.03.2020 року, про накладення штрафу на ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму 639,68 гривень (т.І, а.с.69).

Податкове повідомлення-рішення № від 30.03.2020 року ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» не оскаржується та було сплачено у добровільному порядку.

Крім того, позивачем було частково визнано податкове повідомлення-рішення № від 30.03.2020 року, у частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 9851,84 гривень.

Судом встановлено, що у межах своєї господарської діяльності, на виконання договорів про надання послуг та виконання робіт з ТОВ «Авангард» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (т.ІІ, а.с.114-204), ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» укладено ряд договорів з підрядником ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР».

Зокрема, між ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» та ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» укладено: Договір на виконання робіт №13-Н від 13 листопада 2018 року (т.І, а.с.71-75); Договір на виконання робіт №8/11-18 від 08 листопада 2018 року (т.І, а.с.116-120); Договір на виконання робіт №19-П від 19 листопада 2018 року (т.І, а.с.123-127); Договір на виконання робіт №14-Н від 14 листопада 2018 року (т.І, а.с.132-136); Договір на виконання робіт №12-Н від 12 листопада 2018 року (т.І, а.с.144-148); Договір на виконання робіт №08/01 від 08 січня 2019 року (т.І, а.с.156-160); Договір на виконання робіт №2/11-18 від 02 листопада 2018 року (т.І, а.с.181-185) та Договір поставки №22/12 від 22 грудня 2019 року (т.І, а.с.106-109).

Відповідно до Договору поставки №22/12 від 22 грудня 2019 року (т.І, а.с.106-109), ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» придбавало у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» будівельні матеріали (ламінована підлога, вінілові шпалери, ламінат).

Відповідно до умов вищевказаних договорів на виконання робіт, ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» виконувало підготовчі роботи у секторах №1-20, на території ТОВ «Промтоварний ринок». Зокрема: зміна кутів та напрямків, виготовлення та закладка центрів геодезичних пунктів, комплексне інженерне-геодезичне вишукування на території із складанням плану у масштабі 1:500, складання технічного звіту по інженерно-геодезичним дослідженням, креслення топографічних планів та карт, рекогносцировка геодезичних пунктів, динамічне зондування ґрунту, статистичне зондування ґрунту, ручне буріння, тощо.

Вартість виконання робіт за договорами визначалася Додатком №1 до договорів, а здача робіт виконавцем та замовником, приймання результатів оформлювалися Актами прийому-передачі виконаних робіт.

Розрахунки між товариствами буди проведені у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями (т.ІІ, а.с.211-238).

Складені ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» на адресу ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» податкові накладні були прийняті та зареєстровані Державною податковою службою України (т.ІІ, а.с.2-23).

ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» частково не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями № та № від 30 березня 2020 року, вважає їх протиправними та необґрунтованими, а тому, звернулось до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі Податковий кодекс).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до Податкового кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплачений отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Як встановлено частиною першою статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, у той час як під господарською операцією розуміється дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

При цьому за змістом статті 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із положеннями ч. 3 цієї статті інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Отже сукупний аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що обов`язок платника податку з декларування податкового зобов`язання з податку на додану вартість є, перш за все у даній ситуації, похідним від самого факту здійснення відповідних господарських операцій, при цьому перевірка правильності відображення господарської операції у податковому обліку вимагає дослідження дійсного переміщення активу між учасниками поставки та аналіз змін їх майнового стану з урахуванням усіх доводів та доказів, наданих учасниками провадження.

Таким чином, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку із положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та фінансової звітності визначають, що однією з головних умов документального підтвердження задекларованих платником податків у податковій звітності показників є можливість на підставі наявних первинних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту (доходу) в результаті здійснення господарських операцій.

При цьому первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення, натомість сама собою наявність або відсутність окремих документів не свідчить про наявність факту порушення з боку платника податків, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Згідно з пп. 2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №168/704 від 05.06.1995 року, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи у розумінні наведених норм законодавства.

З наведених законодавчих положень вбачається, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Як зазначалося судом, на підставі акту перевірки №200/15-32-05-13/31319525 від 11.03.2020 року, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» податкового законодавства, зокрема, на думку Головного управління ДПС в Одеській області позивачем неправомірно перенесено інформацію зі складених первинних документів до облікових регістрів, а з них до Декларації з ПДВ.

Відповідачем наголошувалося про штучне формування податкового кредиту ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» по ланцюгу постачання від ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР», оскільки неможливо підтвердити фактичне отримання монтажно-будівельних послуг від вказаного постачальника.

Слід зазначити, що Головне управління ДПС в Одеській області дійшло висновку про порушення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» податкового законодавства на підставі встановлення перевіркою: відсутності інформації щодо наявності у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» власних основних фондів, будівельної техніки (екскаваторів, автомобілів-самоскидів); відсутності факту придбання ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» субпідрядних будівельно-монтажних робіт та оренди будівельної техніки (екскаваторів, автомобілів-самоскидів); наявності узагальнюючої податкової інформації по ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» щодо неможливості підтвердження реальності (товарності) господарських операцій з одержання (придбання) та реалізації робіт (послуг); відсутності інформації щодо наявності у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» достатньої кількості трудових ресурсів, кваліфікованих фахівців для здійснення монтажу, будівельних робіт, складання технічних звітів по інженерно-геодезичним дослідженням, кресленням топографічних планів та карт, тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд критично ставиться до тверджень Головного управління ДПС в Одеській області про порушення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» вимог податкового законодавства оскільки, дослідивши рух активів, наявність господарської мети при вчиненні позивачем угод, судом встановлено, що усі наявні у матеріалах справи документи дають змогу встановити реальність господарських відносин та операцій.

Перш за все суд наголошує, що відповідно до Господарського Кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 04.12.2018 року по справі №814/788/14, від 30.11.2018 року по справі №820/4698/17, від 14.02.2018 року по справі № 804/15887/14, від 23 липня 2020 року по справі №816/1122/16.

Також, податковим органом не було враховано, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності та наявність обставин державної реєстрації, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Так, одним з принципів розгляду податкових спорів, відповідно до ст. 4 Податкового кодексу України є принцип презумпції добросовісності та рішень платника податків, у зв`язку з чим передбачається, що дії платників податків, які мають своїм результатом одержання податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться у податкових деклараціях, податкових накладних та інших первинних документах, є достовірними. Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена судом.

Проте, вивчивши доводи Головного управління ДПС в Одеській області, які спричинили висновок контролюючого органу про нереальність господарських операцій між ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» та ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР», суд зазначає наступне.

Щодо наявності узагальнюючої податкової інформації по ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» щодо неможливості підтвердження реальності (товарності) господарських операцій з одержання (придбання) та реалізації робіт (послуг) (т.ІІ, а.с.74-89), суд зазначає, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у поставної по справі №0870/370/12 від 05 лютого 2019 року та №820/6402/15 від 24 червня 2020 року.

Щодо відсутності у ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» необхідних ресурсів, суд зазначає, що

сама по собі відсутність необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів платника податків не є безумовним свідченням нереальності господарської операції, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих суб`єктів не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами. Залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах по справам №814/1439/17 від 12 грудня 2019 року та №814/1792/17 від 02 липня 2020 року.

Під час судового розгляду справи, представником відповідача підтверджено, що докази неможливості виконання ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» робіт відсутні, жодних будівельних експертиз не проводилося, а доводи про нереальність господарських операцій базуються лише на припущеннях контролюючого органу, обґрунтованих малою кількістю працівників та відсутністю у працівників товариства відповідної та необхідної, на думку контролюючого органу, освіти.

Крім того, на запитання головуючого чи є у перевіряючого відповідна освіта та чи є він спеціалістом у галузі будівництва, представником відповідача зазначено, що перевіряючий спеціальної будівельної освіти не має, спеціалістом у галузі будівництва не являється.

У свою чергу, представником позивача наголошувалося, що ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» здійснювалися підготовчі будівельні роботи, які не потребують спеціальних знань, освіти, сертифікатів.

Щодо наявності ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Одеси, суд зазначає, що ухвалою по справі №755/8239/19 від 13 червня 2019 року, у рамках кримінального провадження внесеного 27.09.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.205, ч.2.ст.205, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, було лише накладено арешт на речі та документи, які було вилучено протоколом під час обшуку офісного приміщення 29.05.2019 року, серед іншого на договір №25 від 13.02.2019 року з додатками, виконавець ТОВ «Борол ЛТД», замовник ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР» та печатку (т.ІІ, а.с.89-95).

Суд зазначає, що ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» не є фігурантом кримінальної справи №755/8239/19, з 13 червня 2019 року інших ухвал у кримінальному провадженні №0000159 не приймалося.

Суд зазначає, що наявність кримінального провадження в якому не винесено вироку суду у кримінальному провадженні, у силу приписів статей 72-75 Кодексу адміністративного судочинства України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові по справі № 813/4241/16 від 14 травня 2019 року.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» договорів та специфіку господарських операцій, суд дійшов висновку, що позивач надав суду відповідні, належно оформлені первинні документи, які у сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість, доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про нереальність господарських операцій між ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» та ТОВ «СІТІ СТРОЙ ЦЕНТР».

Тобто, податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року, у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість у загальній сумі 2650260,00 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1766840,00 гривень, за штрафними санкціями 883420,00 гривень та № від 30 березня 2020 року у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2385457,50 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1590305,00 гривень, за штрафними санкціями 795152,50 гривень - підлягають визнанню протиправними та скасуванню, згідно частини 2 статі 245 КАС України.

Суд зазначає, що держава гарантує свободу підприємницької діяльності, оскільки підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. У даному випадку свобода підприємницької діяльності виявилася, зокрема у вільному виборі контрагента.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки застосування відповідних положень Закону Про ПДВ стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів. Для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 гривень, згідно квитанцій №№16,17 від 09.04.2020 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» (65045, м. Одеса, вул. Ковальська 44, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, винесеного Головним управлінням ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року, у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість у загальній сумі 2650260,00 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1766840,00 гривень, за штрафними санкціями 883420,00 гривень; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення винесеного Головним управлінням ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року у частині збільшення ТОВ «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2385457,50 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1590305,00 гривень, за штрафними санкціями 795152,50 гривень задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року, у частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість у загальній сумі 2650260,00 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1766840,00 гривень, за штрафними санкціями 883420,00 гривень визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 30 березня 2020 року у частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» суми грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2385457,50 гривень, у тому числі за податковим зобов`язанням 1590305,00 гривень, за штрафними санкціями 795152,50 гривень визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКОМ-ГЛОРІЯ ПІВДЕНЬ» () понесені судові витрати у розмірі 21020,00 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 16 вересня 2020 року.

Суддя Балан Я.В.

.