Справа № 380/2772/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2772/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Баїк Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , Позивачі) звернулися до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Відповідач), в якому, із урахуванням уточненої позовної заяви від 24.04.2020, просять:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»: № 13-2528/16-20-СГ, № 13-2527/16-20-СГ, № 13-2515/16-20-СГ від 21.02.2020 щодо відмови у наданні ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області надати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

Ухвалою від 14.04.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено Позивачам строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 27.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.06.2020 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позов обгрунтовано тим, що 31.01.2020 Позивачі звернулися до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, які розташовані на території Стрептівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області за межами населеного пункту. Вказують на те, що ними дотримано всіх вимог Земельного кодексу України, а саме: подано клопотання, додано графічні матеріали, копію паспортів, ідентифікаційних кодів. Проте, у відповідь на їхні клопотання ГУ Держгеокадастру у Львівській області видано накази від 21.02.2020 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»: № 13-2528/16-20-СГ, № 13-2527/16-20-СГ, № 13-2515/16-20-СГ. Такі накази (відмови) Відповідач обґрунтовує тим, що земельні ділянки, відносно яких звернулися Позивачі знаходяться на землях пайового фонду. Розпорядження такими землями не відноситься до повноважень Головного управління відповідно до статті 122 Земельного кодексу України. Позивачі вважають вищезазначені накази Відповідача необґрунтованими, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк. справи 104-109), в якому зазначає, що заявлені позовні вимоги Позивачів є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки такі суперечать встановленому порядку діяльності, функціональним обов`язкам, завданням, повноваженням ГУ Держгеокадастру у Львівській області як органу виконавчої влади на місцях щодо неухильного виконання законів України, постанов, наказів, розпоряджень Кабінету Міністрів України, зокрема у регулюванні земельних відносин в Україні. Стверджує, що за результатами розгляду клопотань Позивачів, Відповідачем надано відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок оформлені у вигляді наказів від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ, з підстав того, що земельні ділянки знаходяться на землях пайового фонду, відповідно розпорядження такими землями не відноситься до повноважень ГУ Держгеокадастру у Львівській області. Вважає, що в силу норм ст. 122 Земельного кодексу України, Відповідач розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності. Тому серед визначених повноважень Держгеокадастру, відсутні повноваження розпорядження земельними частками (паями). З огляду на наведене, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

20.05.2020 до суду надійшло клопотання за підписами позивачів у справі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (вх. №25254), в якому просять суд розглянути справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

31.01.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із клопотаннями до ГУ Держгеокадастру у Львівській області (вх. №Р-1589/0/36-20-СГ від 04.02.2020, №Р-1592/0/36-20-СГ від 04.02.2020, №Р-1586/0/36-20-СГ від 04.02.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, які розташовані на території Стрептівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області за межами населеного пункту с. Спас (арк. справи 110-126).

До вказаних клопотань Позивачами додано копії паспортів, ідентифікаційних номерів, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок та її розмір і площа.

За результатами розгляду поданих Позивачами документів ГУ Держгеокадастру у Львівській області надано відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оформлені у вигляді наказів від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», з таких підстав: земельні ділянки знаходяться на землях пайового фонду; розпорядження такими землями не відноситься до повноважень ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповідно до статті 122 Земельного кодексу України (арк. справи 46-48).

Не погодившись з наказами ГУ Держгеокадстру у Львівській області від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», Позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав та інтересів із цим позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

У відповідності до частин першої, другої та пункту "в" частини третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, вказаною нормою передбачено два варіанти поведінки уповноваженого органу за результатами розгляду клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: 1) надати дозвіл або 2) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

При цьому підставами відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність бажаного місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведений у частині сьомій статті 118 ЗК України перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним.

Суд встановив, що 31.01.2020 ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися із клопотаннями до Відповідача (вх. №Р-1589/0/36-20-СГ від 04.02.2020, №Р-1592/0/36-20-СГ від 04.02.2020, №Р-1586/0/36-20-СГ від 04.02.2020) про надання дозволу на розробленя проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, які розташовані на території Стрептівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області за межами населеного пункту с. Спас.

До вказаних клопотань Позивачами додано копії паспортів, ідентифікаційних номерів, а також графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок та її розмір і площа.

За результатами розгляду поданих Позивачами документів ГУ Держгеокадастру у Львівській області надано відмови у наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оформлені у вигляді наказів від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», з таких підстав: земельні ділянки знаходяться на землях пайового фонду; розпорядження такими землями не відноситься до повноважень ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що оспорювані накази ГУ Держгеокадастру у Львівській області не містять вказівки на те, що запитувані Позивачами земельні ділянки не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, жодна з визначених частиною сьомою статті 118 ЗК України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у наказах ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», не зазначена.

Разом з тим, за висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.12.2018 у справі №509/4156/15-а, від 19.02.2019 у справі №815/905/17 та від 06.06.2019 у справі №804/4435/16, неподання заявником документів, зазначених у частині шостій статті 118 ЗК України, подання таких документів не в повному обсязі або виявлення у них недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу або вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Враховуючи обмежений строк розгляду клопотання, а також положення частини шостої статті 118 ЗК України, яка містить імперативні вимоги щодо обов`язковості додавання до клопотання зацікавленої особи погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб), недодержання вимог щодо змісту клопотання та ненадання погодження землекористувача, якщо бажана земельна ділянка не є вільною, може бути самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

У тексті оскаржуваних наказів вказано, що Позивачам відмовлено у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Стрептівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, орієнтовний розмір земельної ділянки 2.0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: земельна ділянка знаходиться на землях пайового фонду. Розпорядження такими землями не відноситься до повноважень Головного управління відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Надаючи оцінку наведеному мотиву відмови у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою, суд зазначає таке.

Правовий статус ГУ Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

Згідно з пунктом 2 Положення, Держгеокадастр у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Положення передбачено, що основними завданнями Держгеокадастру, зокрема, є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з підпункту 13 пункту 4 Положення Головне управління Держгеокадастру в області розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Отже, Відповідач є органом виконавчої влади, який наділений повноваженнями надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

Як видно з матеріалів справи 17.03.2020 Позивачами було скеровано запит до Відповідача з метою надати належним чином завірені документи, графічні матеріали, та всі відомості, які наявні в ГУ Держгеокадастру у Львівській області, на підставі яких надано відмови заявникам, а також іншу запитувану інформацію.

За результатами запиту Позивачів, ГУ Держгеокадастру у Львівській області листом «Про доступ до публічної інформації» від 23.03.2020 ПІ-79/0-103/0/63-20 надало належним чином завірені копії запитуваних документів. Одночасно повідомило, що відповідно до інформації, наданої відділом у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, земельні ділянки знаходяться на землях пайового фонду (ІІІ-черга) згідно «Проекту роздержавлення та приватизації земель Стрептівської сільської ради» (копія графічних матеріалів з позначенням даного місця додається). В листі також зазначено, що розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності є ГУ Держгеокадастру у Львівській області в особі його керівника (арк. справи 52).

При цьому, в додатках, які надано на запит, наявні листи, в яких міститься інформація щодо земельних ділянок, які розташовані в межах :11:000, в межах :11:000, в межах :11:000, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіального органу. Згідно з цією інформацією земельні ділянки мають цільове призначення: 01.01 «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва»; форма власності на землю «Державна власність» (арк. справи 56, 61, 66).

Таким чином, вказане спростовує твердження Відповідача про те, що розпорядження такими землями не відноситься до повноважень Головного управління відповідно до статті 122 Земельного кодексу України.

Крім того згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Суду не надано відомостей про прийняття рішень щодо виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) як і відомостей про затвердження документації із землеустрою у встановленому законом порядку щодо майнових паїв, не підтверджено факту виділення паїв в натурі та проведення державної реєстрації прав власності третіх осіб на спірні земельні ділянки.

З огляду на такі обставини у суду немає підстав вважати, що обрані Позивачами земельні ділянки, орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району є обтяжені правами на них будь-яких третіх осіб.

Водночас суд враховує те, що отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ще не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність. Отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою є однією із стадій процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку та не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку суду, Відповідач, відмовляючи Позивачам у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та Земельним кодексом України.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність наказів ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2515/16-20-СГ, від 21.02.2020 №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» та наявність підстав для їх скасування.

Відповідно до частин 3, 4 статті 245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Поряд з тим, суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог прав осіб, що звертаються до суб`єктів владних повноважень, без порушень принципу розподілу влади.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав Позивача та забезпечення реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зобов`язати Відповідача повторно розглянути клопотання Позивачів від 31.01.2020 про надання дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

При цьому, при повторному розгляді клопотань Позивачів, Відповідачем в обов`язковому порядку повинні бути враховані висновки цього судового рішення, зокрема, щодо підстав скасування оскаржуваних наказів ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 21.02.2020 №13-2528/16-20-СГ, №13-2515/16-20-СГ, №13-2527/16-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

При вирішенні позовних вимог в частині зобов`язання Відповідача надати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району, суд враховує, що завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність можливості та наміру у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням висновків суду, тому суд вважає, що в частині позовних вимог про зобов`язання Відповідача надати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною площею 2,0 га кожному, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району, слід відмовити.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Щодо судових витрат, суд вважає, що такі слід стягнути на користь Позивачів, з огляду на таке.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України встановлено, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на те, що передумовою для виникнення спору є прийняття Відповідачем протиправних рішень про відмову Позивачам у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, тому суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Львівській області на користь Позивачів сплачений ними судовий збір.

Керуючись статтями 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 21.02.2020 № 13-2528/16-20-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) від 31.01.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 21.02.2020 № 13-2527/16-20-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) від 31.01.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 21.02.2020 № 13-2515/16-20-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) від 31.01.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Стрептівської сільської ради за межами населеного пункту с. Спас Кам`янка-Бузького району.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м. Львів, пр. Чорновола, 4; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17.09.2020.

Суддя Мричко Н.І.