Справа № 240/9932/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/9932/20
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Семенюка М.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2020 року №8, про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про визнання його учасником бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII та прийняти рішення згідно з Положенням про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.05.2015 №200 та прийняти рішення про надання йому статусу учасника бойових дій.
В обґрунтування позову зазначає, що в 2000-х роках в Південному Лівані у складі миротворчої місії ООН приймав участь у розмінуванні, знищенні боєприпасів, розширенні існуючих проходів у мінних полях, перевірці місцевості на наявність вибухонебезпечних предметів та огляду мінних полів у Лівані; в послужному списку вказано, що приймав участь в бойових діях.
Ухвалою від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що МО України діяло у відповідності до положень законодавства, відповідно до якого виконання робіт по знищенню вибухонебезпечних предметів (розмінування) військовими частинами ЗС України передбачалось лише на території України.
Позивач відповіді на відзив не подав.
Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2000 № 8 (а.с. 23) позивача (сапера-розвідника) направлено на виконання завдань у складі миротворчого контингенту Місії ООН у Лівані.
Наказами командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.08.2000 № 23 (а.с. 24), від 28.09.2000 № 42 (а.с. 25), від 14.12.2000 № 96 (а.с. 26), від 11.01.2001 № 8 (а.с. 27) наказано вважати таким, що приступив до виконання бойового завдання по розмінуванню позицій ОСОБА_1
18.05.2020 позивач звернувся до Міністерства оборони України з заявою про надання статусу учасника бойових дій (а.с. 43-46).
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, повязаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби від 20.05.2020 № 8 (а.с.48-49) у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 відмовлено в надані статусу учасника бойових дій у зв`язку з тим, що виконання робіт по знищенню вибухонебезпечних предметів (розмінування) військовими частинами ЗС України передбачалось лише на території України, а ОСОБА_1 приймав участь в розмінуванні на території Південного Лівану.
Листом від 22.05.2020 № 226/2052 (а.с. 47) позивача повідомлено про те, що йому відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.
Не погоджуючись з відмовою, позивач оскаржив її до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Правовий статус учасника бойових дій визначено положеннями Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу".
Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону (в редакції від 03.08.1999, чинній на момент перебування позивача в Лівані), учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.
Згідно з актами № 14 на виконання робіт по очистці місцевості від вибухонебезпечних предметів від 26.08.2000 (а.с. 29), № 20 на виконання робіт по очистці місцевості від вибухонебезпечних предметів від 20.10.2000 (а.с. 30), № 30 на виконання робіт по очистці місцевості від вибухонебезпечних предметів від 17.11.2000 (а.с. 31), № 32 на виконання робіт по очистці місцевості від вибухонебезпечних предметів від 15.12.2000 (а.с. 32) ОСОБА_1 в складі групи розмінування виявляв вибухонебезпечні предмети та проводив їх знищення.
Тобто, позивач підпадає під дію вищевказаної статті, а тому має право на отримання статусу учасника бойових дій.
Крім того, в послужному списку (а.с. 38) начальником штабу ВЧ НОМЕР_2 здійснено запис, що в період з 20.07.2000 по 22.01.2001 позивач приймав участь в бойових діях у складі 3 окремого інженерного батальйону Українського миротворчого континенту місії ООН у Лівані.
Варто зазначити, що в період з 1968 року по 2006 рік (головна фаза протистоянь з 1978 року по 2000 рік) тривав Конфлікт у Південному Лівані (низка військових сутичок, у яких брали участь Ізраїль, Ліван, Сирія та Організація визволення Палестини, а також різні ополчення, що діяли з території Лівану).
При цьому, з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.08.2000 № 23 (а.с. 24), від 28.09.2000 № 42 (а.с. 25), від 14.12.2000 № 96 (а.с. 26), від 11.01.2001 № 8 (а.с. 27) вбачається, що позивач відряджався на виконання бойових завдань саме з м. Кана, яке знаходиться на Півдні Лівану.
Щодо посилання відповідача у відмові на п. 11 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", то суд вважає за необхідне зазначити, що Міністерство оборони України застосувало даний пункт Закону № 426-VIII в редакції, що дії з 14.05.2015, в той час як до позивача належить застосовувати норми, які діяли на момент перебування його в Лівані.
Щодо посилання відповідача на Постанову КМУ від 11.12.1999 № 2294 та наказу від 26.05.2000 № 131/155/261, то в них йдеться про упорядкування робіт з виявлення, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів, а не про порядок та підстави надання особі статусу учасника бойових дій.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, а тому для захисту прав позивача відповідача належить зобов`язати прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Беручи до уваги задоволення позову та приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби, оформлене протоколом від 20 травня 2020 року №8, про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк