Справа № 540/57/19
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/57/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі за позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з відповідача - платника податків податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 382147,94 грн. та по військовому збору в сумі 29471,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог податковий орган вказав, що відповідач має узгоджений податковий борг по податку на доходи фізичних осіб. Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб в сумі 411619,83 гривні в тому числі по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в сумі 382147,94 грн., по військовому збору 29471,89 грн., який виник починаючи з 01.01.2017 р. за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань. На підставі вказаного просить стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 411619,83 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, адміністративний позов задоволений, стягнуто з відповідача податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 382147,94 (триста вісімдесят дві тисячі сто сорок сім грн. 94 коп.) грн. та по військовому збору в сумі 29471,89 (двадцять дев`ять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 89 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та повернути справу на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначила про продовження строку розгляду адміністративної справи на строк дії карантину, а тому вважає, що відмовою у задоволенні клопотання про відкладення справи, суд першої інстанції позбавив її права на справедливий суд.

Також апелянт вказала, що на розгляді у Верховному Суді перебуває справа №540/304/19, остаточного рішення по якій не прийнято, проте як предметом позову в цій справі є визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, на підставі яких встановлений податковий борг.

Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі подало відзив, в якому зазначило про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та необґрунтованість доводів апелянта.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що апелянт має податковий борг у сумі 411619,83 грн., у тому числі:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 382147,94 грн.,

- по військовому збору 29471,89 грн.

Податковий борг виник починаючи з 01.01.2017 року за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані відповідно до податкового повідомлення рішення від 25.11.2016 року № на суму 322916,70 грн. та податкового повідомлення рішення від 25.11.2016 року № на суму 24903,88 грн., прийнятих на підставі акту перевірки від 02.11.2016 року № 816/21-03-13-05/ НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової перевірки з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.».

Відповідно до п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VІ нарахована пеня по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 59231,24 грн. та по військовому збору в сумі 4568,01 грн.

Залишок непогашеного податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 411619,83 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 у судовому порядку оскаржила податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2016 року, але рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року у справі № 540/304/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи сума податкового зобов`язання відповідача в розмірі 411619,83 грн. є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст.14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів протилежного відповідачем не подано та судом не встановлено.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

В пункті 59.1 ст. 59 ПК України зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України зазначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Згідно п. 87.11 ст. 87 цього Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Згідно інформаційної бази даних ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі платник податків ОСОБА_1 має відкриті розрахункові рахунки в установах банків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року по 31.08.2020 рок (в редакції останніх змін, у тому числі внесених постановами КМУ від 17.06.2020 року № 500 та від 22.07.2020 року № 641) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 року № 343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, тощо.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у містах Харкові і Полтаві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньо обласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо позбавлення її права на справедливий суд з посилання на встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19.

За приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 КАС України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 205 Кодексу адміністративного судочинства України).

Надаючи оцінку ухвалі Херсонського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд зазначає, що в клопотанні про відкладення розгляду справи відсутні посилання щодо наявності об`єктивних труднощів, які перешкоджають прибуттю до засідання суду апеляційної інстанції. Крім того, в клопотанні були відсутні посилання і на розгляд іншої справи №540/304/19 в суді касаційної інстанції.

Також, апеляційний суд зазначає, що, окрім іншого, Рада Суддів України рекомендувала громадянам та іншим особам всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, скористатися можливістю розгляду справи в режимі відео конференції, а також рекомендувала учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами та утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Відповідачем було використано своє процесуальне право на подання відзиву, а отже суд дійшов висновку щодо розгляду справи за наявними матеріалами справи та не визнав явку сторін у судове засідання обов`язковою.

За наведених обставин, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, та щодо визнання неповажними повідомлені заявником причини неявки відповідача.

Щодо правомірності оскаржуваного рішення по суті, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції за таких обставин.

Апелянту була направлена податкова вимога від 13.03.2018 р. № 3972-17 на суму 412883,28 грн., нарахований податок та збір є узгодженим та у встановлені законом строки не сплачені, тому, відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст.14 ПК України, визнаються сумою податкового боргу.

Апеляційний суд також зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 25.11.2016 р. № визнане правомірним судовим рішенням, яке набрало законної сили у справі № 540/304/19, а докази адміністративного чи судового оскарження податкового повідомлення-рішення від 25.11.2016 р. № відсутні.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо передчасного поновлення провадження у справі та неповного з`ясування фактичних обставин справи, оскільки рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року у справі № 540/304/19 набрало законної сили 26.02.2020 року, а ухвала Верховного Суду від 02.07.2020 року про відкриття касаційного провадження у справі № 540/304/19 не містить вирішення питання щодо зупинення дії оскаржуваних рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, як то передбачено ч. 1 ст. 375 КАС України.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року у справі № 540/304/19 набрало законної сили 26.02.2020 року та в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини встановлені в справі № 540/304/19, не доказуються при розгляді справи № 540/57/19, яка переглядається апеляційним судом.

Також апеляційний суд зазначає, що оскільки провадження в цій справі №540/57/19 було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі № 540/304/19, то суд першої інстанції правильно поновив провадження у справі №540/57/19 після отримання інформації щодо набрання законної сили рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року у справі № 540/304/19.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 2-12, 242, 257, 71-78, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі № 540/57/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.09.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.