Справа № 520/10408/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 р. № 520/10408/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волошина Д.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 червня 2020 року №2255-1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи на посадах прокурорів період роботи ОСОБА_1 в Національній академії прокуратури України з 23 вересня 2005 року по 11 серпня 2016 року, тобто 10 років 10 місяців 23 дні;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 05.06.2020 року призначення та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , з урахуванням її вислуги років за період з 01.08.1992 року по 05.06.2020 року - 25 років 2 місяці 16 днів, у тому числі спеціального стажу роботи на посадах прокурора за зазначений період - 19 років 1 місяць 16 днів, пенсії за вислугу років, без обмеження її граничного розміру, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за 60 календарних місяців роботи, зазначеного в довідках про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати (за будь-які 60 місяців роботи перед призначенням пенсії), які видані Національною академією прокуратури України від 05.03.2020 року №11/1/47.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.2020 року ОСОБА_1 , маючи тривалий стаж роботи в органах прокуратури України, звернулась за призначенням пенсії за вислугу років до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2020 року №2255-1 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років на підставі Закону України «Про прокуратуру» з підстав недостатності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів. Позивач вважає, що такі висновки не відповідають фактичним обставинам і вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 51-2 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ період її роботи у Національній академії прокуратури України слід прирівнювати та зараховувати до стажу роботи на посадах прокурорів.

Ухвалою суду від 18.08.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 26.08.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що оскільки у позивача відсутній необхідний стаж роботи за вислугу років - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців, передбачений ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 р., а лише наявний стаж роботи на посадах прокурорів - 8 років 02 місяці 10 днів, тому відсутні підстави в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", виходячи із розрахунку 60% від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 05.06.2020 р. звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2255-1 від 12.06.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Підставою відмови у спірному рішення зазначено те, що на підставі наданих ОСОБА_1 документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, стаж роботи заявника за вислугу років на день звернення склав 25 років 2 місяці 16 днів, з них на посадах прокурора - 8 років 2 місяці 10 днів.

Оскільки у ОСОБА_1 відсутній стаж на посадах прокурорів - 14 років 6 місяців, передбачений ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ, тому відсутні підстави в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з Законом України «Про прокуратуру».

Вважаючи відмову у призначенні пенсії незаконною та наявності підстав для зарахування періоду роботи у Національній академії прокуратури України до стажу роботи на посадах прокурорів, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014 р.

Відповідно до ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

З аналізу наведеної норми вбачається, що право на пенсійне забезпечення за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» виникає у прокурорів, які на день звернення мають необхідну кількість вислуги років (тобто загальний стаж), з якої у тому числі наявний необхідний визначений Законом стаж роботи на посадах прокурорів.

В даному випадку, при зверненні позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років, їй необхідно мати загального стажу - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Частиною 6 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Тобто, аналізуючи вищезазначену норму законодавства, суд приходить до висновку, що час роботи, зокрема, у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання зараховується саме до вислуги років, тобто, до загального стажу. В той час, як приписами ч.1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачена наявність, у тому числі, стажу роботи на посадах прокурорів.

Статтею 15 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурором органу прокуратури є: 1) Генеральний прокурор; 2) перший заступник Генерального прокурора; 3) заступник Генерального прокурора; 4-1) заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; 5) керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 7) прокурор Офісу Генерального прокурора (у тому числі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на правах самостійного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора); 8) керівник обласної прокуратури; 9) перший заступник керівника обласної прокуратури; 10) заступник керівника обласної прокуратури; 11) керівник підрозділу обласної прокуратури; 12) заступник керівника підрозділу обласної прокуратури; 13) прокурор обласної прокуратури; 14) керівник окружної прокуратури; 15) перший заступник керівника окружної прокуратури; 16) заступник керівника окружної прокуратури; 17) керівник підрозділу окружної прокуратури; 18) заступник керівника підрозділу окружної прокуратури 19) прокурор окружної прокуратури.

Судом встановлено, що фактичною підставою відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» слугувала обставина відсутності необхідного стажу роботи на посадах прокурора - 14 років 6 місяців та неврахування до спеціального трудового стажу позивача, періоду роботи Національній академії прокуратури України.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , зокрема, в період з 14.07.1997 року - 22.09.2005 року працювала в органах прокуратури на таких посадах:

- з 14.07.1997 року по 25.02.1998 року стажистом старшого слідчого прокуратури м. Житомира;

- з 25.02.1998 року по 03.12.2001 року була переведена на посаду помічника прокурора м . Житомира;

- з 03.12.2001 року по 20.02.2004 року була переведена на посаду прокурора відділу з представництва інтересів громадян і держави в судах;

- з 20.02.2004 року по 22.09.2005 року була призначена на посаду прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах управління захисту прав і свобод громадян та інтересів держави.

22.09.2005 року була звільнена з займаної посади в порядку переведення до Академії прокуратури України (п. 5 ст. 36 КЗпП України).

З 23.09.2005 року по 17.06.2020 року працювала в Національній академії прокуратури України на посадах: асистентом кафедри теорії і практики прокурорської діяльності Інституту підготовки кадрів, викладачем кафедри теорії і практики прокурорської діяльності Інституту підготовки кадрів, старшим викладачем кафедри нагляду за додержанням законів щодо прав і свобод людини Інституту підвищення кваліфікації кадрів, старшим викладачем кафедри нагляду за додержанням і застосуванням законів, старшим викладачем кафедри цивільно-правових дисциплін, професором кафедри цивільно-правових дисциплін, заступником начальника відділу підготовки з прокурорів з представництва інтересів громадянина або держави в суді, заступником начальника відділу підготовки прокурорів з представництва інтересів держави в судах Інституту спеціальної підготовки, старшим викладачем відділу підготовки прокурорів з представництва інтересів держави у суді інституту спеціальної підготовки.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказами Генерального прокурора України від 19.10.2005 №116-шц, від 24.03.2006 №649ц, від 22.02.2008 №326ц та від 27.12.2012 № 224ш затверджено відповідність посад працівників Національної академії прокуратури України посадам працівників Генеральної прокуратури України (згідно додатків), в період до 11.08.2016 р., тобто до моменту визнання їх такими, що втратили чинність.

Тобто, відповідно до вищезазначених наказів та додатків до них посади асистента, викладача та старшого викладача, які ОСОБА_1 обіймала на час роботи в Національній академії прокуратури України були прирівняні до посад прокурора та старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України.

Суд зазначає, що при визначенні перебування особи на відповідній посаді застосовується законодавство, чинне, на час перебування особи на відповідній посаді. Враховуючи, що на час роботи позивача в Національній академії прокуратури України чинним був Закон №1789-ХІІ, суд вважає за необхідне застосувати його при розгляді даної справи.

Відповідно до ст.51-2 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, Національна академія прокуратури України є державним вищим навчально-науковим закладом із спеціалізованої підготовки прокурорів та інших працівників прокуратури, підвищення їх кваліфікації, а також здійснення науково-дослідної діяльності. Національна академія прокуратури України є юридичною особою, що діє на підставі законодавства України та статуту. На науково-педагогічних працівників, аспірантів і докторантів Національної академії прокуратури України, які мають класні чини, поширюються положення статей 46, 46-2, 46-3, 46-4, 47, 48, 48-1, 49, 50, 50-1, 51, 52, 53, 54 та 55 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач склав у 2011 році присягу, мав службове посвідчення, проходив атестацію, тобто, до нього застосовувалися вимоги тотожні, як до працюючих прокурорів до 11.08.2016 р.

За встановлених у цій справі обставинами, позивач у період часу з 23.09.2005 року по 11.08.2016 року працювала в Національній академії прокуратури України, робота в якій, в свою чергу, прирівнюється до роботи на посадах прокурорів, що в силу приписів ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» зараховується до стажу роботи на посадах прокурорів для призначення пенсії за вислугою років, а отже, станом на час звернення до відповідача з заявою від 05.06.2020 мала необхідний стаж роботи на посаді прокурора 19 років 1 місяць 16 днів, в тому числі в період з 23.09.2005 по 11.08.2016 для призначення пенсії за вислугу років на підставі ст.86 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим вимоги щодо скасування рішення, зарахування стажу та призначення пенсії підлягають задоволенню.

Щодо частини вимог про зобов`язання відповідача здійснити з 05.06.2020 року призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, без обмеження її граничного розміру, суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Призначення пенсії позивачу ще не було здійснено та не обмежено її граничним розміром, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині, адже вимоги заявлені на майбутнє, стосуються правовідносин, котрі ще не відбулись та відносно яких відсутні докази обрання владним суб`єктом наперед певного варіанту правової поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України,у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12 червня 2020 року №2255-1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до стажу роботи на посадах прокурорів період роботи ОСОБА_1 в Національній академії прокуратури України з 23 вересня 2005 року по 11 серпня 2016 року, тобто 10 років 10 місяців 23 дні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 05.06.2020 року призначення та виплату ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру".

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код 14099344) суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин