Справа № 380/2966/20
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2966/20 пров. № А/857/7578/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Затолочного В.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 380/2966/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Грибовицька сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання протиправними і скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції -Крутько О.В.,

час ухвалення рішення - 22.05.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 22.05.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій позивачі просять суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2755/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2753/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27.02.2020 №13-2754/16-20-СГ про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення документації із землеустрою;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту;

-зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, за межами населеного пункту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442 прийнято накази від 27.02.2020 за №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ, №13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Грибовицької сільської ради Жовківського району, орієнтований розмір земельної ділянки 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з огляду на те, що земельні ділянка належить до комунальної власності. Місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, оскільки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Позивачі вважають, що відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок, які викладені у наказах відповідача від 27.02.2020р. №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ та №13-2754/16-20-СГ, як причина відмови, не відповідає чітко встановленому частиною 7 статті 118 ЗК України переліку підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивачі також зазначають, що відповідно до наданої Відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у листі від 16.04.2019 року №593/405-19-0.23 інформації щодо земельної ділянки, яка розташована в межах кадастрової зони :26:000, що надається Державним кадастровим реєстратором і територіальним органом нижчого рівня територіальному органу, зазначені у клопотанні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 земельні ділянки, станом на дату їх розгляду, були визначені за формою власності на землю, як державна власність.

Таким чином посилання відповідача на те, шо спірна земельна ділянка щодо якої з дозволом на розроблення проекту землеустрою звернулися позивачі належить до комунальної форми власності, а відтак місце розташування земельної ділянки не відповідає вимогам Земельного кодексу України, а саме частині 4 статті 122 Земельного кодексу, оскільки знаходяться не на території дії повноважень Головне управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, є незаконним та необґрунтованим.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 380/2966/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржили позивачі, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Просять скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 380/2966/20 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що надання відповідачем дозволів позивачам на розроблення документації із землеустрою є неможливим, позаяк згідно з відомостями, внесеними до Державного земельного кадастру (викопіювання з кадастрової карти (плану), бажані позивачами земельні ділянки не відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, а належить до земель комунальної власності, а тому, відповідно до ст. 122 ЗК України Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не наділене повноваженнями на розпорядження такою категорію земель.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 у справі №1340/3982/18 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Головного управління Держгекадастру у Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,5 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Грибовицької сільської ради, Жовківського району, Львівської області, за межами населеного пункту.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення у справі № 1340/3982/18 повернуто скаржнику. Відтак, рішення набрало законної сили 12.03.2019.

23.05.2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населених пунктів.

18.04.2019 року за №Н-2436/0-2263/0/37-19, 18.04.2019 року за №Л-2434/0-2265/0/37-19 та 17.04.2019 року за №Н-2431/0-2237/0/37-19 Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято рішення про відмову у наданні позивачам дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. Рішення обґрунтовані тим, що згідно інформації наданої Відділом у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (лист №593/405-19-0.23 від 16.04.2019) містобудівна документація, схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проект землеустрою щодо впорядкування території на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області не розроблялись.

Не погоджуючись з вказаними відмовами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року у справі №1.380.2019.002442 позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Н-2436/0-2263/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 18.04.2019 року № Л-2434/0-2265/0/37-19. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність орієнтованою площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області за межами населеного пункту, викладену у листі від 17.04.2019 року № Н-2431/0-2237/0/37-19. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 23.05.2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002442 залишено без змін.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1.380.2019.002442 прийнято накази від 27.02.2020 за №13-2755/16-20-СГ, №13-2753/16-20-СГ, №13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розташованих на території Грибовицької сільської ради Жовківського району, орієнтований розмір земельних ділянок 1,5000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з огляду на те, що земельні ділянки належать до комунальної власності. Місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, оскільки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Не погоджуючись з вказаними наказами Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, позивачі звернулися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема: в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст. 116 цього Кодексу).

Згідно з пунктом "б" частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені в статті 122 ЗК України.

Частинами 1-5 статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Натомість, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Відповідно до статті 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема: а) внесення в установленому порядку пропозицій щодо розпорядження землями державної та комунальної власності, встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища, регулювання земельних відносин; г) проведення відповідно до законодавства моніторингу земель та охорони земель; ґ) ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; є-1) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (далі - Положення № 15), визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до підпунктів 26 та 31 пункту 4 Положення №15 Держгеокадастр здійснює ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, інформаційну взаємодію Державного земельного кадастру з іншими інформаційними системами в установленому порядку; розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно з пунктом 7 Положення № 15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що саме Держгеокадастр та його територіальні органи уповноважені розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення та передавати такі землі у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульований ст.118 ЗК України.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року справі №1.380.2019.002442 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянуло клопотання позивачів про надання дозволу кожному на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, реалізовуючи надані йому чинним законодавством повноваження щодо розпорядженнями землями сільськогосподарського призначення державної власності, під час розгляду заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановив, що бажані ними земельні ділянка орієнтовною площею 1,5000 га, які розташовані на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області є земельними ділянками, що належать до комунальної форми власності, а відтак місце розташування земельних ділянок не відповідає вимогам Земельного кодексу України, саме ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, що підтверджується доданою відповідачем до відзиву на позовну заяву викопіюванням з кадастрової карти (плану) № НВ-020, № НВ-020, НВ-020 від 26.02.2020 та інформацією щодо земельних ділянок, які розташовані в межах :26:000, що надана Державним кадастровим реєстратором Відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області М.О. Кіцілінським.

Вказані обставини зумовили прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області наказів від 27.02.2020 №13-2755/16- 20-СГ, 13-2753/16-20-СГ, 13-2754/16-20-СГ про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки земельні ділянки знаходиться не на території дії повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при вирішенні питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою правомірно виходив з обсягу наданих йому повноважень на момент вирішення питання про надання дозволів, в спосіб передбачений законом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачами в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі № 380/2966/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді В. С. Затолочний
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 17.09.2020 року