Справа № 826/9051/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9051/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року (розглянута в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 16 квітня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю Гранд ЛТД» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.06.2018 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС» (далі - позивач, ТОВ відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.06.2018 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року заміненго позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю Гранд ЛТД».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві № від 05.06.2018 р.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головним управлінням ДПС у м. Києв подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати посианову з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні апеляційної скарги з апелянтом заявлено вимогу про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Головне управління ДФС у м. Києві замінити на Головне управління ДПС у м. Києві.

Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Надаючи правову оцінку клопотанню Головного управління ДПС у м. Києві про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, постановою КМУ від 18.12.2018 року №1200 утворено ДПС України та ДМС України, реорганізувавши ДІС шляхом поділу.

Пунктом 2 зазначеної постанови визначено, що ДПС та ДМС є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах.

Постановою КМ України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 року за № 537 постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, зокрема: ГУ ДФС у м.Києві приєднати до ГУ ДПС у м. Києві.

Розпорядженням КМУ від 21.08.2019 року №682-р оголошено про початок роботи ДПС України.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Тобто, починаючи з 21 серпня 2019 року у Головного управління ДПС у м. Києві виникли підстави для звернення до суду з клопотанням про здійснення заміни відповідача у справі у зв`язку з припиненням здійснення повноважень Головного управлінням ДФС у м. Києві.

Відтак, Головним управлінням ДПС у м. Києві підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та здійснити заміну відповідача у порядку процесуального правонаступництва з Головного управлінням ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю Гранд ЛТД» (правонаступник ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС» (код 41176118, 61000, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ НАУКИ, будинок 38, офіс 108) зареєстроване в якості юридичної особи 27.02.2017, перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Харківській області, Центральне управління, Шевченківська ДПІ; станом на травень 2018р. перебувало на обліку у Головному управління ДФС у м. Києві, ДПІ у Голосіївському районі); Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

20.04.2018 р. товариством подано до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 р., відповідно до якої нараховано податку на додану вартість 844 151 грн. (18 рядок), які було списано 23.04.2018 р. з рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

24.05.2018 р. товариством було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2018 р., в якому здійснено коригування податкового кредиту з ПДВ (рядок 10.1 уточнюючого розрахунку) та збільшено суму податкових зобов`язань з ПДВ за березень 2018 р. на 60 284 грн.

Вказана сума податку, а також штраф у розмірі 1 809 грн., 25.05.2018 р. було списано з рахунку позивача в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

18.05.2018 р. Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі п. 200.10 ст. 200, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС» за березень 2018 р., про що складено акт перевірки від 18.05.2018 р. №5980/26-15-12-01-20.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 134 518 грн.

До вказаного висновку контролюючий орган дійшов з огляду на те, що в декларації з податку на додану вартість за березень 2018 р. задекларовано податковий кредит у розмірі 134 518 грн. за рахунок податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН постачальником ПАТ «Тернопільський кар`єр» з порушенням термінів реєстрації, зокрема, податкова накладна №136 від 14.03.2018 р. зареєстрована 10.04.2018 р., №116 від 13.03.2018 р. - 11.04.2018 р.

Також в акті перевірки зазначено про виявлення арифметично-логічних помилок у показниках щодо задекларованого податкового кредиту.

За наслідками податкової перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.06.2018р., згідно з яким за порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України позивачу збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 134 518 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 67 259 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю Гранд ЛТД» (правонаступник ТОВ «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС») - вважає вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що ним в повному обсязі сплачено податкове зобов`язання з ПДВ на березень 2018 р.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (в редакції станом на 18.05.2018 р.) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 76.1, 76.2, 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

В даному випадку проведена Головним управлінням ДФС у м. Києві камеральна перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «РЕБУС» за березень 2018 р., про що складено акт перевірки від 18.05.2018 р. №5980/26-15-12-01-20, проведена на підставі п. 200.10 ст. 200, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України, за наслідками подання податкової декларації з ПДВ за березень 2018 р., в якій задекларовано податковий кредит, тобто, з передбачених законодавством підстав.

Щодо висновків акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

В даному випадку згідно зі змістом акту перевірки висновок про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2018 р. базується на включенні до податкового кредиту 134 518 грн. за рахунок податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН постачальником ПАТ «Тернопільський кар`єр» з порушенням термінів реєстрації, зокрема, податкова накладна №136 від 14.03.2018 р. зареєстрована 10.04.2018 р., №116 від 13.03.2018 р. - 11.04.2018 р.

Тобто, відповідач визнав такими, що не підтверджені належними документами, суми податкового кредиту, зазначені у податкових деклараціях, поданих з пропущенням строку їх реєстрації.

Між тим, відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена ст. 120-1 Податкового кодексу України і передбачає застосування штрафних санкцій, розмір яких залежить від терміну порушення.

Відповідно, наслідком виявлення порушення постачальником ПАТ «Тернопільський кар`єр» - контрагентом позивача - терміну реєстрації податкових накладних (станом на час проведення перевірки вони вже були зареєстровані) є притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

В той же час, порушення термінів реєстрації податкових накладних не є підставою для висновку про неможливість за рахунок визначених у них сум формувати податковий кредит, тому відповідний висновок відповідача не може бути визнаний обґрунтованим.

Щодо посилання позивача на факт подачі 24.05.2018 р. уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2018 р., в якому здійснено коригування податкового кредиту з ПДВ (рядок 10.1 уточнюючого розрахунку) та збільшено суму податкових зобов`язань з ПДВ за березень 2018 р. на 60 284 грн., сплату вказаної суми та штрафних санкцій, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказані обставини не мають значення для розгляду справи, оскільки помилки позивача при розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ за березень 2018 р. не стали підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов до правильного висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам щодо обґрунтованості, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль