Справа № 640/9477/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року м. Київ № 640/9477/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні без проведення судового засідання та виклику учасників справи адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Чернігівторгбуд"
до про Державної казначейської служби України визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Чернігівторгбуд" (далі - ПАТ "Чернігівторгбуд") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної казначейської служби України щодо невиконання наказів Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 від 10.01.2018;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити дії щодо виконання наказів Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 від 10.01.2018;

- зобов`язати Державну казначейську службу України щомісячно нараховувати та виплачувати ПАТ "Чернігівторгбуд" компенсацію у розмірі трьох відсотків річних у встановлений Законом трьохмісячний строк сум, визначених у наказах Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 від 10.01.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перерахування коштів стягувачу має здійснюватися відповідачем протягом тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей, однак відповідачем не вчиняються дії, спрямовані на виконання наказів Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 від 10.01.2018. Зазначив, що відсутність коштів у бюджеті не спростовує обов`язку відповідача виконати рішення суду, яке набрало законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

25.06.2019 до суду від представника відповідача Іонової Г.О. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого остання просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснила, що погашення заборгованості за рішеннями суду, які надійшли та знаходяться на виконанні в Казначействі за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, починаючи з 16.10.2013, підлягають виконанню у три черги. Таким чином, виконання наказів Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 від 10.01.2018 за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду можливо здійснити тільки після погашення заборгованості по першій та другій черзі. За наведених обставин представник відповідача вважає, що Казначейством не порушено прав та інтересів позивача.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.12.2015 Господарським судом Київської області видано наказ № 911/4787/15 про стягнення з ДП "Миронівське БМУ" на користь ПАТ "Чернігівторгбуд" заборгованості в сумі 98549,64 грн.

Вказаний наказ був пред`явлений на виконання до Відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції.

29.03.2016 старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Клименко Л.В. відкрито виконавче провадження ВП № 50639687 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/4787/15, виданого 28.12.2015, про що прийнято відповідну постанову.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.01.2018 ВП № 50639687 зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/4787/15, виданого 28.12.2015, до надходження від Державної казначейської служби України (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів), повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Згідно вказаної постанови, 29.01.2018 керівником відділу до Державної казначейської служби України направлено пакет документів, необхідний для перерахування коштів стягувачу в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

30.01.2017 Господарським судом Київської області видано наказ № 911/3742/16 про стягнення з ДП "Миронівське БМУ" на користь ПАТ "Чернігівторгбуд" заборгованості в розмірі 10024,38 грн.

Вказаний наказ був пред`явлений на виконання до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області.

22.06.2017 начальником Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження ВП № 54187217 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/3742/16, виданого 30.01.2017, про що прийнято відповідну постанову.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 29.01.2018 ВП № 54187217 зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/3742/16, виданого 30.01.2017, до надходження від Державної казначейської служби України (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів), повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Згідно вказаної постанови, 29.01.2018 керівником відділу до Державної казначейської служби України направлено пакет документів, необхідний для перерахування коштів стягувачу в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

02.10.2017 Господарським судом Київської області видано наказ № 911/2357/17 про стягнення з ДП "Миронівське БМУ" на користь ПАТ "Чернігівторгбуд" заборгованості в розмірі 56799,85 грн.

Вказаний наказ був пред`явлений на виконання до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області.

12.01.2018 начальником Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження ВП № 55521879 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/2357/17, виданого 02.10.2017, про що прийнято відповідну постанову.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 19.07.2018 ВП № 55521879 зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/2357/17, виданого 02.10.2017, до надходження від Державної казначейської служби України (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів), повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Згідно вказаної постанови, 19.07.2018 керівником відділу до Державної казначейської служби України направлено пакет документів, необхідний для перерахування коштів стягувачу в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

10.01.2018 Господарським судом Київської області видано наказ № 911/3035/17 про стягнення з ДП "Миронівське БМУ" на користь ПАТ "Чернігівторгбуд" заборгованості в розмірі 53584,54 грн.

Вказаний наказ був пред`явлений на виконання до Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області.

23.01.2018 начальником Миронівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області відкрито виконавче провадження ВП № 55598541 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/3035/17, виданого 10.01.2018, про що прийнято відповідну постанову.

Постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 24.07.2018 ВП № 55598541 зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області № 911/3035/17, виданого 10.01.2018, до надходження від Державної казначейської служби України (центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів), повідомлення про перерахування коштів на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або стягувачу.

Згідно вказаної постанови, 24.01.2018 керівником відділу до Державної казначейської служби України направлено пакет документів, необхідний для перерахування коштів стягувачу в порядку, передбаченому статтею 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Позивач неодноразово звертався до Державної казначейської служби України з проханням повідомити про стан виконання вище перелічених наказів Господарського суду Київської області, проте листами від 07.09.2018 № 5-08/1616-14753, від 05.11.2018 № 5-08/2784-18215, від 18.04.2019 № 5-06-06/6920 відповідач повідомив ПАТ "Чернігівторгбуд", що питання виконання гарантованих державою судових рішень залежить від суми бюджетних призначень, які визначаються у законі про Державний бюджет на відповідний рік.

Незгода позивача з тривалим невиконанням судових рішень зумовила звернення останнього до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 606-XIV) рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналогічні положення передбачені частиною другою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VІ (далі - Закон № 4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство).

Частиною першою статті 3 Закону № 4901-VI передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 845 безспірним списанням є операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання рішень про стягнення коштів Казначейством та його територіальними органами без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 49 Порядку № 845 визначено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Міністерству фінансів України пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

З аналізу наведених норм вбачається, що при виконанні рішень суду, за якими боржником є держава, Державна казначейська служба України обмежена відповідними бюджетними призначеннями державного органу та коштами, передбаченими програмою для забезпечення виконання рішень суду.

У такому аспекті, перед тим як констатувати факт протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України у правовідносинах, які виникають у зв`язку з виконанням судових рішень, за якими боржником є державний орган, потрібно з`ясувати, чи вчинило Казначейство в межах своїх повноважень усі залежні від нього дії (ухвалило рішення), спрямовані на те, щоб сплатити кошти за судовим рішенням, а також чи були для цього об`єктивні підстави та можливості.

Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) в неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного/несвоєчасного виконання обов`язкових дій/ухвалення рішень або невиконання їх узагалі. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Так, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню. Разом з цим, у контексті встановлених у цій справі обставин, необхідно зауважити, що сам факт невиплати позивачу коштів протягом трьох місяців (від дати подання необхідних документів) за судовим рішенням, боржником за яким є державний орган, без з`ясування усіх обставин, які зумовили таку ситуацію, не є достатньою підставою вважати, що Державна казначейська служба України допустила протиправну бездіяльність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 820/287/18, від 06.11.2019 у справі № 803/1449/16.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо порушення відповідачем строків перерахування коштів, враховуючи наступне.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи визначено статтею 4 Закону № 4901-VI, якою передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

16.10.2013 набрав чинності Закон України від 19.09.2013 №583-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень", яким доповнено розділ ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4901-VI пунктом 3, відповідно до якого виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

З метою реалізації пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 4901-VI постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок № 440).

Пунктом 8 Порядку № 440 передбачено, що рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості:

перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

друга черга - рішення, пов`язані з трудовими правовідносинами;

третя черга - інші рішення.

Рішення вносяться до кожної з черг за датою їх надходження до органу державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що виконавчі документи, які надходять на виконання, розподіляються в порядку черговості та для кожного виконавчого документа визначається відповідна черга, а тому виплата належних позивачеві грошових коштів на підставі наказів Господарського суду Київської області повинна здійснюватися у третю чергу, а також в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Державної казначейської служби України, для наказів Господарського суду Київської області № 911/4787/15 від 28.12.2015, № 911/3742/16 від 30.01.2017, № 911/2357/17 від 02.10.2017, № 911/3035/17 визначено третю черговість заборгованості. Станом на час вирішення даної справи для вказаних виконавчих документів визначено черговість надходження за наступними номерами 40974 (911/4787/15), 40975 (911/3742/16), 44260 (911/2357/17), 45720 (911/3035/17).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було вжито заходи з метою належного виконання виконавчих документів, у тому числі наказів, за яким стягувачем є позивач (зокрема, відповідач неодноразово звертався з листами до Міністерства фінансів України з проханням врахувати дійсний стан фінансування бюджетної програми забезпечення "Заходи щодо виконання рішень суду" і з урахуванням цих потреб врахувати пропозиції щодо необхідності додаткових коштів на згадану програму: лист від 26.04.2018 № 5-05/2735-7026; від 16.05.2018 № 5-05/2978/8077; від 01.06.2018 № 5-05/3287/9006; від 15.06.2018 № 5-05/3558/9895; від 04.07.2018 № 5-05/55-10784; від 18.07.2018 № 5-05/374-11639; від 30.07.2018 № 5-05/676-12386; від 13.08.2018 № 5-05/1010-13251; від 23.08.2018 № 5-05/1226-13847; від 04.09.2018 № 5-05/1486-14505; від 19.09.2018 № 5-05/1839-15355; від 02.10.2018 № 5-05/2092-16191; від 17.10.2018 № 5-05/2311-16906; від 29.10.2018 № 5-05/2584-17672; від 06.11.2018 № 5-05/2832-18291; від 26.11.2018 № 5-05/3252-19468; від 20.12.2018 № 5-05-1-05/21348; від 22.01.2019 № 5-05-1-05/1392; від 26.02.2019 № 5-05-1-05/3606; від 21.03.2019 № 5-05-1-05/5055; від 04.04.2019 № 5-05-1-05/6081; від 23.04.2019 № 5-05-1-05/7184; від 21.05.2019 № 5-05-1-05/8809). Втім невиплата коштів за цими виконавчими документами зумовлена не бездіяльністю відповідача (як суб`єкта владних повноважень), а відсутністю належного асигнування відповідної бюджетної програми, що не належить до компетенції відповідача.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що підстави для визнання протиправними дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо невчасної виплати грошових коштів відповідно до судових рішень відсутні, оскільки затримка у перерахуванні коштів має місце внаслідок сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та встановленими у законодавчих актах обмеженнями асигнувань для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

Правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.11.2019 у справі № 320/1376/19, від 11.02.2020 у справі № 826/10629/16.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано покладений на нього обов`язок доказування та доведено правомірність дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Чернігівторгбуд" (14014, м. Чернігів, вул. Ушинського, 109 км., ідентифікаційний код 01547657) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя В.П. Катющенко