Справа № 580/3118/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року справа № 580/3118/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі - Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо незарахування ОСОБА_1 при обчисленні пенсії до стажу роботи 6 років 5 місяців 18 днів її трудової діяльності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести повторний розрахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з часу призначення, шляхом зарахування до стажу роботи періодів трудової діяльності: з 24.08.1990 по 23.12.1993 згідно записів під № 5, 6, 7 трудової книжки; з 11.01.1994 по 28.02.1997 згідно записів під № 8, 9 трудової книжки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що листом від 31.07.2020 відповідачем було відмовлено позивачеві в перерахунку пенсії з посиланням на те, що в трудовій книжці позивача є виправлення в даті наказу про звільнення (запис 5, 6, 7) та в даті звільнення з роботи (запис 8, 9). Також відповідачем повідомлено, що всі документи пов`язані з господарською діяльністю шахти "Комсомолець Донбасу", знаходиться в м. Хрестівка (Кіровське) Донецької області де органом влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому підтвердити період роботи не має можливості.

Позивач вважає, що Головним управлінням протиправно відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07 вересня 2020 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що у зв`язку з виправленнями, які містяться у трудовій книжці позивача з датою заповнення 06.09.1985, копія якої міститься в пенсійній справі, за період роботи: з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" в даті наказу про звільнення є виправлення (запис 5, 6, 7); з 11.01.1994 до 28.02.1997 на шахті "Кіровська" в даті звільнення з роботи є виправлення (запис 8, 9).

Тому вказані періоди до страхового стажу для обчислення розміру пенсії не враховано.

Направити запити щодо підтвердження періодів роботи позивача на вказаних шахтах немає можливості, оскільки всі документи, пов`язані з господарською діяльністю зазначених шахт знаходяться в м. Хрестівка (Кіровськ) Донецької області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 13 липня 2020 року позивач направила до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву, в якій просила провести повторний перерахунок ОСОБА_1 пенсії починаючи з часу призначення, шляхом зарахування до стажу роботи 6 років 5 місяців 18 днів її трудової діяльності.

31 липня 2020 року Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надіслало ОСОБА_1 лист № 4352-4578/К-03/8-2300/20, в якому зазначило, що трудовій книжці з датою заповнення 06.09.1985, копія якої міститься в пенсійній справі, за періоди роботи: з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" в даті наказу про звільнення є виправлення (запис 5, 6, 7); з 11.01.1994 до 28.02.1997 на шахті "Кіровська" в даті звільнення з роботи є виправлення (запис 8, 9).

Тому вказані періоди до страхового стажу для обчислення розміру пенсії не враховано.

Направити запити щодо підтвердження періодів роботи позивача на вказаних шахтах немає можливості, оскільки всі документи, пов`язані з господарською діяльністю зазначених шахт знаходяться в м. Хрестівка (Кіровськ) Донецької області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

А тому з огляду на викладене, провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням до страхового стажу періодів із 24.08.1990 до23.12.1993, із 11.01.1994 до 28.02.1997 законних підстав немає.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з відповідним адміністративним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003. (далі - Закон № 1058).

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. (далі - Список № 1).

Відповідно до Списку № 1 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах - підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі № 439/1148/17.

Суд встановив, що відповідачем не зараховано до стажу позивача 6 років 5 місяців 18 днів трудової діяльності позивача за періоди роботи з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" та з 11.01.1994 до 28.02.1997 на шахті "Кіровська" з підстав того, що в трудовій книжці з датою заповнення датою заповнення 06.09.1985, копія якої міститься в пенсійній справі, за періоди роботи: з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" в даті наказу про звільнення є виправлення (запис 5, 6, 7) та за період роботи з 11.01.1994 до 28.02.1997 на шахті "Кіровська" в даті звільнення з роботи є виправлення (запис 8, 9).

Направити запити щодо підтвердження періодів роботи позивача на вказаних шахтах немає можливості, оскільки всі документи, пов`язані з господарською діяльністю зазначених шахт знаходяться в м. Хрестівка (Кіровськ) Донецької області, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містяться записи за спірні періоди роботи, відповідно до яких позивач працював з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" нянькою та помічником вихователя, а з 11.01.1994 до 28.02.1997 на шахті "Кіровська" - машиністом підйому та інспектором.

Із копії трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи, суд встановив, що за періоди роботи з 24.08.1990 до 23.12.1993 на шахті "Комсомолець Донбасу" в даті наказу про звільнення є виправлення (запис 5, 6, 7) та в даті звільнення з роботи є виправлення (запис 8, 9): в п. 7 трудової книжки НОМЕР_1 у графі на підставі чого внесено запис про звільнення (документ, його дата та номер) у наказі про звільнення позивача є виправлення в даті наказу, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з шахти "Комсомолець Донбасу", а саме в числі "27"; в п. 9 трудової книжки НОМЕР_1 міститься виправлення в даті запису, а саме число чи то "02" чи то "28" грудня 1997.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 2.6, 2.9 Інструкції, визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

У матеріалах справи відсутні докази того, хто зробив виправлення у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 в датах "27.12.1983 (п. 7) та "02 чи 28.02.1997 (п. 9), оскільки будь-яких печаток та написів щодо вчинення виправлень та ким саме остання не містить.

Окрім того, позивачем не надано будь-яких інших доказів того, що саме "27.12.1983" її було звільнено з шахти "Комсомолець Донбасу", а чи то 02 чи то 28.02.1997 зроблений запис про звільнення з шахти "Кіровська".

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 16.09.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк