Справа № 759/1762/20
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/1762/20 Суддя (судді) першої інстанції: Ул`яновська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Глущенко Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Вовк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Хом`якова Геннадія Віталійовича, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Нова лінія», Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Хом`якова Геннадія Віталійовича, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Нова лінія», Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року та постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення №532-ДК/0281По/08/01/-19 від 23.12.2019 року.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, представника позивача та представника Приватного акціонерного товариства «Нова лінія», перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2019 року на виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 02.10.2019 року №532-К державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області проведено обстеження земельної ділянки, за адресою: вул. Київське шосе, 4/2 м. Житомир.

За результатами перевірки складено акт обстеження земельної ділянки №532-ДК/235/АО/10/01-19 та встановлено, що загальна площа на якій вчинено правопорушення становить 3,4034 га, яке полягає у не отриманні спеціального дозволу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області у знятті та перенесенні ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки на загальну площу 2,00 га ПрАТ «Нова лінія», що є порушенням ст.ст. 168, 211 ЗК України.

28.10.2019 року державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №532-ДК/649/АП/09/-19 про те, що у ПрАТ «Нова лінія» відсутній спеціальний дозвіл Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки , що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» свідчить про факт невиконання умов зняття, збереження і нанесення родючого шару ґрунту на земельній ділянці загальною площею 2,00 га розташованої за адресою: вул. Київське шосе, 4/2 м. Житомир .

23.12.2019 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Житомирській області Хом`яковим Г.В. проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства Приватним акціонерним товариством «Нова лінія» при використанні земельної ділянки.

За результатами вищевказаної перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення №532-ДК/0281П/07/01/-19, в якому встановлено винним ОСОБА_1 (що працює у ТОВ «Епіцентр К» заступником директора та представник за довіреністю №7110 від 31.10.2019 року ПрАТ «Нова лінія») за вчинене правопорушення за ст. 53-1 КУпАП та п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Житомирській області Хом`яковим Г.В. було винесено постанову №532-ДК/0281По/08/01/-19 від 23.12.2019 року про закриття справи про адміністративне правопорушення та передачу матеріалів справи до Головного управління національної поліції у Житомирській області, оскільки під час розгляду справи були встановлені обставини, що підпадають під дію п. 8 ст. 247 КУпАП, а саме встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки, внаслідок чого заподіяно значну шкоду у розмірі 521556 грн. 29 коп. яка у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. При розгляді справи зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачена ст.197-1 Кримінального кодексу України.

23.12.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області складено протокол про адміністративне правопорушення №532-ДК/0280П/07/01/-19, в якому встановлено винним ОСОБА_1 за вчинене правопорушення за ст. 53-3 КУпАП та п. «и» ч. 1 ст. 211 ЗК України.

Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 23 грудня 2019 року винесено постанову №532-ДК/0280По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення на заступника директора ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_1 за ст. 53-3 КУпАП у розмірі 340 грн. 00 коп., оскільки зазначеним порушенням заподіяно матеріальну шкоду внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу із земельної ділянки, із земель громадської забудови, комунальної форми власності на суму 44192 грн. 30 коп.

Вважаючи оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення та про закриття справи про адміністративне правопорушення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 9 КУпАП, визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону, кримінальної відповідальності.

Статтею 187 Земельного кодексу України, визначено, що контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства У країни.

Відповідно до статті 188 Земельного кодексу України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі визначенні статтею 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Згідно статті 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема:

безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень;

складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати, відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення вишніх осіб до відповідальності.

Таким чином, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Хом`яков Г.В., як посадова особа Головного управління у Житомирській області, наділений відповідними повноваженнями, щодо здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Крім того, статтею 284 КУпАП, визначені види постанов, які приймаються в адміністративній справі.

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

- про накладення адміністративного стягнення:

- про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

- про закриття справи.

Згідно ч. 1 статті 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може, бути оскаржено:

1) постанову адміністративної комісії - у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом:

2) рішення виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради - у відповідну раду або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом:

3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Крім того, статтею 286 КАС України, визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних по повноважень у справах про притягнення адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами, як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів

Тобто, процесуальне законодавство передбачає право на оскарження лише постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 23.12.2019 № 532-ДК/0281По/08/01/-19 є постановою про закриття провадження у адміністративній справі, а ОСОБА_1 не притягнутий до адміністративної відповідальності.

Тобто, оскаржувана постанова не порушує жодним чином прав та інтересів позивача, оскільки не створює для позивача обов`язків та правових наслідків за результатами її прийняття.

Так, у розумінні статті 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод (стаття 4, стаття 19 КАС України).

Із наведених норм випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність належних правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови про закриття провадження від 23.12.2019 № 532-ДК/0281По/08/01/-19, винесеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Житомирській області Хом`яковим Г.В., оскільки вказана постанова жодним чином не порушує прав, свобод інтересів позивача та не створює для нього обов`язків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не наведено обґрунтованих доводів, які саме його права порушуються чи виконання яких обов`язків покладається на нього у зв`язку винесенням постанови про закриття провадження.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення №532-ДК/0281По/08/01/-19 від 23.12.2019 року.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року, колегія суддів зазначає таке.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими чи адміністративно господарським функціями, так як він являється заступником директора TOB «Епіцентр К» та відповідно до довіреності №3110, представляє інтереси ПрАТ «Нова лінія», яка здійснює відповідні будівельні роботи стосовно будівництва ТЦ за адресою м. Житомир, вул. Київське шосе 4/2, а тому є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 та ст.53-3 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно із Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» посадові особи органів акціонерного товариства - фізичні особи - голова та члени наглядової ради, виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор акціонерного товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, якщо утворення такого органу передбачено статутом товариства.

Протоколи від 23.12.2019 року та оскаржувані постанови у справах про адміністративні правопорушення від 23.12.2019 року були складені не на керівника, як посадову особу ПрАТ «Нова лінія» чи іншу наділену відповідними службовими обов`язками з боку ПрАТ «Нова лінія» посадову особу даного акціонерного товариства, а на ОСОБА_1 , як фізичну особу, лише представника ПрАТ «Нова лінія», який діяв на підставі довіреності акціонерного товариства від 31.10.2019 року за № 3110 та лише представляв інтереси останнього виключно в рамках виданої товариством довіреності.

Тобто притягнуто за описані в протоколах про адміністративні правопорушення діяння ПрАТ «Нова лінія» було не відповідного працівника, який є відповідальною згідно своїх службових обов`язків посадовою особою ПрАТ «Нова лінія» в особі керівника акціонерного товариства чи іншого працівника товариства, як цього вимагає ст. 14 КУпАП та статті 53-1, 53-3 КУпАП у випадку якщо дані адміністративні правопорушення були вчинені суб`єктом господарювання (юридичною особою або фізичною особою-підприємцем).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є посадовою особою ПрАТ «Нова лінія» чи перебуває з даним товариством у трудових відносинах. Крім того, в матеріалах справи наявна заява від представника ПрАТ «Нова лінія», в якій зазначено: «…позивач не є працівником ПрАТ «Нова лінія» та ніколи ним не був. Інтереси ПрАТ «Нова лінія» ним представлялися на підставі довіреності.»

Позивач обіймає посаду заступником директора ТОВ «Епіцентр К», отже не відноситься до переліку суб`єктів адміністративної відповідальності за ст. 14 КУпАП, який є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.

Те, що ОСОБА_1 являється заступником директора ТОВ «Епіцентр К» не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення встановлених до ПрАТ «Нова лінія».

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів звертає увагу, що посадова особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за дії суб`єкта господарювання виключно тоді, коли вона є відповідальною особою такого суб`єкта господарювання як працівник, оскільки лише працівник в межах трудових відносин може бути наділений відповідними службовими обов`язками з боку його роботодавця і бути відповідальним за дії роботодавця як суб`єкта господарювання за відповідні дії або бездіяльність.

Тобто, статус посадової особи в рамках ст. 14 КУпАП може бути визначений тільки тоді, коли між такою особою та відповідним суб`єктом господарювання мають місце трудові відносини й коли такий працівник відповідно до покладених на нього службових обов`язків є відповідальним за дії такого суб`єкта господарювання та за забезпечення виконання відповідних правил роботодавцем як юридичною особою.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що містяться в постанові Святошинського районного суду міста Києва про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року, та є підставами для її скасування в цій частині.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, не надано доказів, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом адміністративної відповідальності, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, та те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року, а позов в цій частині задоволенню.

Керуючись статтями 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року - скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №532-ДК/0280По/08/01/-19 від 23.12.2019 року.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Глущенко Я.Б.

Суддя Черпіцька Л.Т.