Справа № 200/7789/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 р. Справа№200/7789/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що 11.04.2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим відповідачем прийнято рішення від 17.04.2020 року № 329 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю страхового стажу, до якого вказаним рішенням не зараховано певний період її роботи через те, що, на думку відповідача, записи в її трудовій книжці щодо деяких періодів зроблені з порушенням відповідної Інструкції, період ведення підприємницької діяльності з 01.01.2017 по 30.06.2019 не зараховано через несплату страхових внесків, а періоди ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року зараховано до страхового стажу, однак не зараховано до стажу для призначення пенсії.

Вказане рішення вважала протиправним та таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства.

У зв`язку з наведеним вважаючи свої права порушеними просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.04.2020 року № 329 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.06.1990 року по 11.12.1991 року в Управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Дзержинськвугілля»; період роботи з 16.12.1991 року по 31.12.1999 року у малому приватному підприємстві «Альпіна», періоду роботи з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року в якості приватного підприємця;

- зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу для визначення права на пенсію період ведення ОСОБА_1 підприємницької діяльності з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року;

- зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути її заяву про призначення пенсії від 11.04.2020 № 1271.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що воно відповідало вимогам законодавства. Також вважав, що не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 11.04.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (заява від 11.04.2020 № 1271).

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.04.2020 року № 329 «Про відмову в призначенні пенсії за віком» в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення страхового стажу 27 років.

Рішення мотивовано тим, що згідно з наданими документами страховий стаж заявника складає 17 років 01 місяць 26 днів.

Вказаним рішенням до страхового стажу не зараховано (до надання підтверджуючих документів):

- період роботи з 05.06.1990 року по 11.12.1991 року у Дзержинському управлінні матеріально-технічного постачання, так як запис зроблено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 року №110, а саме у записі про виправлення періоду роботи відсутня печатка підприємства;

- період роботи з 16.12.1991 року по 31.12.1999 року у малому приватному підприємстві «Альпіна», так як запис зроблено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 року №110, а саме відсутній запис про прийняття на роботу (в запису № 22 вказано про організацію малого приватного підприємства «Альпіна», а не про прийняття на роботу);

- період роботи з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року в якості приватного підприємця, так як за цей період згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу не сплачені страхові внески.

Вказаним рішенням періоди ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року зараховані до страхового стажу відповідно до сплачених страхових внесків згідно з даними індивідуальних відомостей про застраховану особу. Однак не зараховані до страхового стажу для визначення права при призначенні пенсії за віком відповідно до п. 31 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як згідно з наданими документами не можливо визначити за якою системою оподаткування здійснювалася підприємницька діяльність.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Щодо періоду роботи з 05.06.1990 року по 11.12.1991 року, то відповідно до трудової книжки позивач працювала в Управлінні матеріально-технічного постачання в/о «Дзержинськвугілля».

Кожна дата містить посилання на відповідний наказ; також міститься відмітка про посаду та підпис відповідальної особи, яка заповнювала трудову книжку, печатка підприємства, де працювала позивач.

Всі записи зроблені у відповідності до чинного на той час нормативно-правового акту - Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях, що затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року №162.

Трудова книжка не містить виправлення щодо дати прийняття на роботу, як помилково зазначав відповідач, а містить наведення місяця прийняття на роботу, який відповідає місяцю відповідного наказу, на який міститься посилання щодо цієї дати.

Крім того, щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, органом Пенсійного фонду неправомірно не зараховано вказаний період роботи до страхового стажу позивача із зазначених ним підстав.

Крім того, на підтвердження факту зайнятості позивача щодо вказаного періоду позивачем додатково подано до суду копію наказу від 04.06.1990 року № 90/к Управління матеріально-технічного постачання в/о «Дзержинськвугілля» при прийом на роботу (на який міститься посилання в трудовій книжці позивача), довідку державного підприємства «Торецьквугілля» про перейменування підприємства-роботодавця позивача від 14.06.2020 року № 5-71/866, копію особової картки позивача, довідку про підтвердження періоду роботи позивача від 14.05.2020 року, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.06.2020 року.

З огляду на наведене порушене право позивача в цій частині підлягає відновленню.

Щодо періоду роботи з 16.12.1991 року по 31.12.1999 року, то в трудовій книжці позивача містяться відомості:

16.12.1991 року - організовано мале приватне підприємство «Альпіна» згідно з реєстрацією Дзержинського міськвиконкому. Директор - Л.А. Альпатцева; наказ від 16.12.1991 року №1 (запис № 22);

31.12.1999 року - звільнена за власним бажанням (запис 23).

Кожна дата містить посилання на відповідний наказ; також міститься відмітка про посаду та підпис відповідальної особи, яка заповнювала трудову книжку (директор Л.А. Альпатцева), печатка підприємства, де працювала позивач на посаді директора вказаного підприємства.

Разом з тим трудова книжка позивача не містить запису про прийняття на роботу.

Щодо вказаного періоду роботи позивачем до суду подано наступні документи:

витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення малого приватного підприємства «Альпіна» до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України під кодом , де зазначено, що керівником підприємств є ОСОБА_1 ; дата державної реєстрації підприємства - 18.06.1992 року, дата державної реєстрації припинення підприємства - з 15.07.2015 року;

довідку Донецького обласного управління статистики від 20.07.1998 року про включення вказаного підприємства до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України під кодом , в якій зазначено, що керівником підприємств є Альпатцева Людмила Олексіївна; дата державної реєстрації припинення підприємства - 18.06.1992 року;

нотаріально засвідчену копію Статуту малого приватного підприємства «Альпіна» (копія засвідчена приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Донецької області Іваненко А.М. 04.06.2002 року під №2117), де в п. 4.1 розд. 4 «Управління малим підприємством» зазначено, що МПМ «Альпіна» очолює власник, який самостійно вирішує питання підприємства, статут підписано засновником малого приватного підприємства ОСОБА_1 ; Статут зареєстрований виконкомом Дзержинської міської ради народних депутатів - розпорядженням від 18.06.1992 року №216р.

Вказані документи підтверджують період роботи позивача на посаді директора малого приватного підприємства «Альпіна» в період з 18.06.1992 року (дня державної реєстрації підприємства) по 31.12.1999 року, які неправомірно не зараховані відповідачем до страхового стажу позивача із зазначених в оскарженому рішенні підстав.

З огляду на те, що державна реєстрація малого приватного підприємства «Альпіна» відбулася 18.06.1992 року (відповідно до законодавства підприємство набуває статусу юридичної особи з моменту проведення державної реєстрації), тому посилання позивача на те, що вона працювала на посаді директора вказаного підприємства з 16.12.1991 року - коли прийняла рішення про його утворення (тобто до дня його державної реєстрації) є такими, що не ґрунтуються на положеннях законодавства.

З огляду на наведене порушене право позивача в цій частині підлягає відновленню щодо періоду з 18.06.1992 року по 16.12.1991 року.

Щодо періодів ведення підприємницької діяльності

Відповідно п. 3-1 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача (код ЄДРПОУ ) позивача зареєстровано фізичною особою-підприємцем 05.03.1999 року; дата державної реєстрації припинення підприємницької діяльності - 24.06.2019 року.

Щодо періоду зайняття позивача підприємницькою діяльністю з 01.01.2017 року по «30.06.2019 року» (як зазначено в оскарженому рішенні), то, вказаний період відповідачем не зарахований до страхового стажу через те, що за цей період згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу нею не сплачені страхові внески.

Разом з тим, вказані обставини спростовані листом Головного управління ДПС у Донецькій області від 25.06.2020 року №53786/10/05-99-51-61 з доданою до нього довідкою про сплату позивачем єдиного внеску за період з січня 2017 року по грудень 2019 року, відповідно до якої за спірний період зайняття позивачем підприємницькою діяльністю нею сплачено єдиний внесок.

З огляду на наведене порушене право позивача в цій частині підлягає відновленню щодо періоду з 01.01.2017 року по 24.06.2019 року (тобто по дату державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, а не по 30.06.2019 року, як помилково вважала позивач).

Щодо періоду зайняття позивача підприємницькою діяльністю з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року, то відповідно до довідки Головного управління ДПС у Донецькій області від 12.08.2020 року №64267/10/05-99-51-82 з 01.04.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.04.2008 року по 31.12.2013 року позивач здійснювала підприємницьку діяльність з використанням спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності та була платником єдиного податку з фізичних осіб.

Крім того за весь спірний період (з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року) позивачем сплачені страхові внески, що підтверджується відповідачем і відображено в оскарженому рішенні.

Отже, позивач мала право на зарахування до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказаного періоду зайняття підприємницькою діяльністю.

Оскільки таке право позивача порушено, тому воно підлягає відновленню в судовому порядку.

Виходячи з наведеного порушене право позивача на пенсію за віком підлягає відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення органу Пенсійного фонду України із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернулася позивач, із зарахуванням до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів її роботи з 05.06.1990 року по 11.12.1991 року, з 18.06.1992 року по 16.12.1991 року, періодів зайняття нею підприємницькою діяльністю з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року та з 01.01.2017 року по 24.06.2019 року.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.04.2020 року № 329 «Про відмову у призначенні пенсії за віком», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2020 року №1271 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періодів її роботи з 05.06.1990 року по 11.12.1991 року, з 18.06.1992 року по 16.12.1991 року, періодів зайняття нею підприємницькою діяльністю з 01.05.2007 року по 31.12.2014 року та з 01.01.2017 року по 24.06.2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 756 (сімсот п`ятдесят шість) грн. 72 (сімдесят дві) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 14 вересня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда