Справа № 140/231/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуСправа № 140/231/20 пров. № А/857/8496/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року (суддя Димарчук Т.М., м.Луцьк) у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просив:

визнати дії відповідача щодо не зарахування періодів роботи з 01.06.2015 по 31.08.2015 на шахті №1 «Нововолинська» (далі - Шахта №1) та з 01.03.2017 по 30.09.2019 у відокремленому підрозділі шахта №9 «Нововолинська» (далі - Шахта №9) до стажу роботи, що дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) неправомірними;

зобов`язати ГУПФ зарахувати позивачу до пільгового стажу період роботи на Шахті №1 з 01.06.2015 по 31.08.2015 та період роботи у відокремленому підрозділі Шахта №9 з 01.03.2017 по 30.09.2019 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до пункту 3 частини першої статті 114 Закону №1058-IV з часу звернення за призначенням пенсії з 21.10.2019.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 02.06.2015 по 31.08.2015 на Шахта №1 та з 07.03.2017 по 30.09.2019 на Шахта №9. Зобов`язано ГУПФ зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) страхового стажу за Списком №1 періоди роботи з 02.06.2015 по 31.08.2015 на Шахта №1 та з 07.03.2017 по 30.09.2019 на Шахта №9. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що згідно розрахованого ГУПФ стажу, його пільговий стаж становить 19 років 6 місяців і 21 день. При цьому, відповідачем не спростовано, що стаж позивача, на час звернення за призначенням пенсії становить не 19 років, а саме 12 років 7 місяців 7 днів. Крім того, ним подано усі необхідні документи, які містять інформацію про періоди роботи, що дають право на призначення пільгової пенсії.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції, в частині відмовлених позовних вимог, законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в період з 02.06.2015 по 31.08.2015 та з 07.03.2017 по 30.09.2019 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески; ОСОБА_1 був включений до звітності Шахти №1 та Шахти №9 про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до його страхового (пільгового) стажу за Списком №1 спірні періоди роботи.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині щодо задоволення позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.

Щодо відмовлених позовних вимог, то цей суд вказав, що позивач не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 21.10.2019 звернувся до ГУПФ, із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону №1058-IV. До заяви були додані наступні документи: військовий квиток; довідка із системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення; довідка про присвоєння ідентифікаційного коду; документ про нагородження знаком Почесний донор України та СРСР; документи про стаж, що визначені «Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637); трудова книжка або документи про стаж; паспорт громадянина України; заява про призначення/перерахунок пенсії (а.с.57-66,70-86-108).

19.11.2019 №24420/02-39 відповідач повідомив позивача, що згідно наданих ОСОБА_1 документів та даних, що містяться в даних персоніфікованого обліку, його страховий стаж становить 33 роки 06 місяців 21 день, в тому числі 12 років 07 місяців 07 днів - робота в шахті на провідних професіях.

Враховуючи вищезазначене, ГУПФ прийняте рішення відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.11).

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон №1058-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів ПФУ, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Як уже вказано вище, позивач-апелянт вважає, що період роботи на підземних роботах, що дає право на призначення йому пенсії на пільгових умовах складає 19 років 6 місяців 21 день з урахуванням кратності, однак вказане твердження є помилковим з огляду на наступне.

Так із розрахунків страхового стажу позивача видно, що до періодів роботи позивача на підземних та відкритих роботах, що становлять 19 років 6 місяців і 21 день, включені періоди з 14.10.1996 по 15.11.1996, 16.11.1996 по 18.11.1996, 21.11.1996 по 06.06.1998, 03.08.1998 по 12.08.1998, 13.08.1998 по 24.09.1998, 25.09.1998 по 23.08.1999, 24.08.1999 по 21.02.2000, 22.02.2000 по 20.09.2000, 23.09.2003 по 31.12.2003, 01.01.2004 по 30.07.2007, 31.07.2007, 01.08.2007 по 22.08.2007, 23.08.2007 по 30.10.2007, 31.10.2007 по 30.11.2007, 01.01.2011 по 31.05.2015, 01.09.2015 по 15.09.2015, 16.09.2015 по 15.11.2015, 16.11.2015 по 28.12.2015, 29.12.2015, 30.12.2015 по 31.12.2015, 01.01.2016 по 06.03.2016, 07.03.2016 по 10.03.2016, 11.03.2016 по 23.06.2016, 24.06.2016, 25.06.2016 по 26.06.2016, 27.06.2016, 28.06.2016 по 14.10.2016, 15.10.2016, 16.10.2016 по 12.01.2017, 13.01.2017 по 14.01.2017, 15.01.2017 по 22.02.2017, 23.02.2017 по 28.02.2017, щодо періодів роботи позивача на провідних посадах, що становить 12 років 7 місяців і 7 днів, то до таких включені усі перелічені вище періоди, крім періодів з 14.10.1996 по 15.11.1996, 21.11.1996 по 06.06.1998, 03.08.1998 по 12.08.1998 та періодів протягом, яких позивач обіймав посади, що наведені у «Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин, пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (а.с.12-18).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач помилково ототожнює наявний у нього страховий стаж роботи на підземних та відкритих гірничих роботах (19 років), з правом на призначення пенсії працівникам провідних професій, зокрема, умовою призначення якої є зайнятість на таких роботах не менше 20 років.

Для призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV незалежно від віку страховий стаж підземної та металургійної роботи повинен становити 25 років, проте у апелянта такий становить (19 років 6 місяців 21 день), а працівники провідних професій для призначення спірного виду пенсії повинні мати не менше 20 років стажу на таких роботах, у позивача вказаний стаж становить 12 років 7 місяців і 7 днів.

Відтак, позивач станом на час звернення за призначенням відповідного виду пенсії не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Доводи скаржника та встановлені обставини справи не спростовують висновків суду першої інстанції, щодо відсутності підстав у задоволенні частини позовних вимог ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до пункту 3 частини першої статті 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року.