Справа № 400/2871/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2871/19

Суддя-доповідач П`ятого апеляційного адміністративного суду Шевчук О.А., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. у справі № 400/2871/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рента - Н" до Головного управління ДФС у Миколаївській області , Державної фіскальної служби України про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р. позов задоволено.

На зазначене рішення суду Головне управління ДПС у Миколаївській області подали апеляційну скаргу. Апелянтом надано клопотання про поновлення пропущеного строку. В обгрунтування клопотання зазначається, що апелянт не погодившись з рішенням суду подали апеляційну скаргу з дотриманням строків, передбачених КАС України. До апеляційної скарги було додано платіжне доручення на суму 2 881,50 грн., однак, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 скаргу було залишено без руху та зобов`язано скаржника доплатити 2 881,50 грн. Скаржник звертався з клопотанням, у якому наголошував на практику Верховного Суду стосовно порядку сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі, де заявлено основну та похідну вимогу, однак, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою такі доводи та повернув апеляційну скаргу скаржнику ухвалою від 04.03.2020р. та, також, ухвалою повернув судовий збір, що вже був сплачений. Ця обставина унеможливила негайне звернення з повторною апеляційною скаргою, однак з огляду на відсутність коштів для сплати судового збору, апелянт просить поновити строк, оскільки станом на момент повторного звернення, судовий збір у справі сплачено.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд зазначає.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яка діє з 15.12.2017 року) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутись до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно ч. 1, ст. 295 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2018 р.) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2019 року апелянтом було подано апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.11.2019р.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику. Також повернуто суддвий збір сплачений згідно платіжного доручення №2926 від 13.12.2019 р.

01.09.2020 року Головне управління ДПС у Миколаївській області повторно звернулись до суду з апеляційною скаргою рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 р.

При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою вперше надали платіжне доручення на суму 2 881,50 грн., однак, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 скаргу було залишено без руху та зобов`язано скаржника доплатити 2 881,50 грн.

Скаржник зазначає, що на виконання вимог ухвали суду звертався з клопотанням, у якому наголошував на практику Верховного Суду стосовно порядку сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі, де заявлено основну та похідну вимогу, однак, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою такі доводи та повернув апеляційну скаргу скаржнику ухвалою від 04.03.2020р.

Проте, слід зазначити, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020 року апеляційну скаргу було повернуто, а повторна апеляційна скарга подана лише 01.09.2020 року, тобто через шість місяців після повернення апеляційної скарги, апелянт на протязі шести місяців будь-яких клопотань, зокрема щодо відстрочення, звільнення або розстрочення сплати судового збору до суду не надавав.

Таким чином, суд вважає, що поважних підстав неможливості звернутись до суду повторно з апеляційною скаргою з 04.03.2020 року суду не зазначено та відповідних доказів не надано.

Наведені обставини та звернення до суду з апеляційною скаргою через шість місяців не свідчать про вжиття скаржником невідкладних заходів щодо повторного подання належним чином оформленої апеляційної скарги. Будь-яких доводів та доказів неможливості звернення до суду невідкладно з моменту отримання ухвали про повернення апеляційної скарги апелянтом не надано.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

У зв`язку із вищевикладеним, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.296,298 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на зазначене, та керуючись вимогами норм Кодексу адміністративного судочинства, суддя приходить до висновку про необхідність залишити подану апеляційну скаргу без руху, для надання апелянтом інших поважних підстав, які унеможливили апелянту звернутись до суду вчасно, для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, 296, 298, 299 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ : .

Апеляційну скаргу Головного Управління ДПС у Миколаївській області залишити без руху.

Надати апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Роз`яснити Головному управлінню ДПС у Миколаївській області , що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач: Шевчук О.А.