Справа № 705/2620/20
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/2620/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Дежгеокадастру у Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяв,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовм до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області,в явкому просив:-визнати протиправними дії ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяв.

Зазначає, що 26 травня 2020 року ним було подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області дві заяви про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1.7000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Свинарської сільської ради Уманського району Черкаської області (за межами населеного пункту), для ОСОБА_2 (по довіреності) та ОСОБА_3 (як законний представник - батько).

У встановлений законом термін Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області було розглянуто вказані заяви та надано листи відмови в яких Держгеокадастр у Черкаській області, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015р. № 898-р зазначає, що бажана до відведення земельна ділянка входить до складу масиву, який зарезервований для надання учасникам АТО.

Вказує, що в розпорядженні КМУ від 19 серпня 2015р. № 898-р не передбачено резервування земельних ділянок, що чітко роз`яснюється в п.2 розпорядження. Також перед поданням заяв він вивчав всі атласи розміщені на сайті Держгеокадастру у Черкаській області на яких вказані ділянки рекомендовані до відведення учасникам АТО, ділянки на які він виготовив викопіювання та подав заяви є Державної власності за призначенням 16.00 для ведення особистого селянського сподарства в адміністративних межах Свинарської сільської ради Уманського району Черкаської області (за межами населеного пункту). Згідно атласам Держгеокадастру в межах Свинарської сільської ради рекомендованих до відведення для учасників АТО земельних ділянок не зазначено, що можна легко встановити переглянувши в мережі інтернет кадастрову карту України, яка доступна для всіх громадян.

Просить визнати дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області незаконними та такими, що не відповідають чинному законодавству України та зобов`язати відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області вчинити певні дії, а саме - надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяв (вх. № М-6134/0/94-20 від 20.03.2017 26.05.2020) та (вх.№ М-6135/0/94-20 від 26.05.2020).

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов`язки була надіслана відповідачу 15.07.2020 року та отримано 20.07.2020 року, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

26 травня 2020 року за вх. № М-6134/0/94-20 та за вх. № М-6135/0/94-20 ОСОБА_1 було подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області дві заяви про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення у власність, відповідно, двох земельних ділянок площею 1.7000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Свинарської сільської ради Уманського району Черкаської області (за межами населеного пункту), для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11,12).

Листами Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 26.06.2020 р. № 308/0/95-20, № 217/0/95-20 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість вирішення порушеного питання, оскільки відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 р. № 898-р бажана до відведення земельна ділянка входить до складу масиву, який зарезервований для надання учасникам АТО (а.с.11,12).

Згідно Викопіювання з планового матеріалу адмінтериторії Свинарської сільської ради Уманського району про наявні земельні ділянки державної власності (за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства), земельні ділянки, запитувані позивачем, не позначені як зарезервовані для учасників АТО (а.с.14,15).

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 ЗК України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення, а також установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються (абзац третій пункту 1, пункт 5 постанови).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно з пп. 31 п. 4 якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) наділена повноваженнями розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із п.п. 7, 9 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінрегіону і Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Підпунктом 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Так, повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області вказаними вище листами від 26.06.2020 відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на підставі того, що бажана до відведення земельна ділянка входить до складу масиву, який зарезервований для надання учасникам АТО.

Разом з тим, наведена підстава відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України, принаймні відповідачем не надано суду доказів протилежного.

З огляду на це, суд дійшов висновку про те, що відмова Головного управлінням Держгеокадастру у Черкаській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на підставі того, що бажані до відведення земельні ділянки входять до складу масиву, який зарезервований для надання учасникам АТО, є неправомірною та такою, що не відповідає статті 118 Земельного кодексу України, тому суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача прийняття рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у власність, суд зазначає на наступне.

Суд може ухвалити рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 та прийняти відповідне рішення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Дежгеокадастру у Черкаській області про визнання дій незаконними та зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяв - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність згідно заяв (вх. № М-6134/0/94-20 від 20.03.2017 26.05.2020) та (вх. № М-6135/0/94-20 від 26.05.2020).

Зобов`язати відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області вчинити певні дії, а саме - надати дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно заяв (вх. № М-6134/0/94-20 від 20.03.2017 26.05.2020) та (вх.№ М-6135/0/94-20 від 26.05.2020).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік