Справа № 320/5088/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року № 320/5088/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС України у Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Київській області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 38165,22 (тридцять вісім тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 22 в рахунок погашення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, акцизного податку та нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій на загальну суму 38165,22 грн., який виник у зв`язку із не сплатою узгоджених податкових зобов`язань, визначених як самостійно платником так і на підставі податкових повідомлень-рішень, які мають статус узгоджених.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Копія ухвали суду направлялася відповідачу за офіційною електронною адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд також бере до уваги, що на виконання Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-ІV, ухвала суду від 09.07.2020 було оприлюднено також і в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

У той же час, відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду про продовження строків на подання відзиву чи інших заяв по суті справи не направлено, а відтак, враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є платником податків та зборів і знаходиться за основним місцем обліку в Вишгородському управлінні ГУ ДПС у Київській області.

Так, відповідачем, було подано, наступні податкові декларації про майновий стан і доходи:

- декларація від 17.01.2018 за 2017 рік, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі - 13 403.,93 грн. з податку на доходи фізичних осіб та 1116,99 грн. з військового збору;

- декларація від 26.01.2019 за 2018 рік, в якій платником самостійно визначено податкове зобов`язання в розмірі - 12 645,47 грн. з податку на доходи фізичних осіб та 1053,79 грн. з військового збору (а.с. 9-12).

Також, в листопаді 2018, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області, було проведено камеральну перевірку на предмет своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб. За результатами перевірки було складено Акт від 16.11.2018 № 004315/10-36-53-06/ НОМЕР_1 (а.с. 17). На підставі вищевказаного Акту винесено податкові повідомлення-рішення:

- ППР форми «Ш» від 16.11.2018 № на суму 239,65 грн. з ПДФО;

- ППР форми «Ш» від і 6.11.2018 № на суму 70,00 грн. з ПДФО (а.с. 15-16).

Крім того, посадовими особами ГУ ДФС Київській області, було проведено камеральну перевірку на предмет своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з військового збору. За результатами перевірки було складено Акт від 16.11.2018 року № 004317/10-36-53-06/ НОМЕР_1 (а.с. 14). На підставі вищевказаного Акту винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 16.11.2018 № на суму 119,77 грн. (а.с. 13).

Отже, на час звернення позивача до суду із даним позовом, за відповідачем обліковується заборгованість із ПДФО на загальну суму 26 359,05 грн. та із військового збору - 2 290,55 грн.

Також, у в лютому 2018 року, посадовими особами ГУ ДФС у Київській області, було проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки було складено Акт від 22.02.2018 № 0295/1000/14/ НОМЕР_1 (а.с. 19-20). На підставі вищевказаного акту винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 06.03.2018 № на суму 7 047.60 грн., яким відповідачу нараховано штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (а.с. 21).

Разом із цим, платником податків було подано наступні податкові декларації з акцизного податку (а.с. 23-80):

-від 15.02.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 187,00 грн.

-від 09.04.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 232,00 грн.

-від 09.05.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 211,00 грн.

-від 08.06.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 183,00 грн.

-від 05.07.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 189,00 грн.

-від 08.08.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 171,00 грп.

-від 07.09.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 218,00 грн.

-від 09.10.2018, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 223,00 грн.

-від 08.11.2018. в якій самос тійно визначено зобов`язання в розмірі 397,00 грн.

-від 03.12.2018. в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 409.00 грн.

-від 13.01.2019, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 28,00 грн.

-від 07.02.2019, в якій самостійно визначено зобов`язання в розмірі 4,00 грн.

Також, податковим органом було нараховано пеню у розмірі 75,16 грн. за несплату платником податку вказаних грошових зобов`язань у встановлені терміни.

Таким чином, станом на час звернення позивача до суду із даним позовом, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів загальна сума податкового боргу відповідача становить 38165,22 грн.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, Київський окружний адміністративний суд звертає увагу на наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Положеннями пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення згідно положень пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Наявні у справі докази підтверджують, що спірна сума заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та акцизного податку виникла внаслідок самостійно визначених відповідачем грошових зобов`язань, відтак вона є узгодженою.

Заборгованість із визначення штрафних санкцій та пені виникла згідно з податковими повідомленнями-рішеннями №, №, №, №.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що вказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу, оскільки були надіслані рекомендованими поштовими відправленнями на офіційну адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, однак були повернуті з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Доказів сплати суми штрафних санкцій у строк, встановлений пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, чи оскарження їх у судовому чи адміністративному порядку відповідачем до суду не надано, а тому спірна сума заборгованості вважається податковим боргом.

У той же час, приписи пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України зазначають, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, в контексті положень пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 21 лютого 2017 року №835-17, яку, згідно з відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вручено відповідачу 15.04.2017 (а.с. 96).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Докази, які б підтверджували сплату спірної суми податкового боргу на момент вирішення спору, у справі відсутні, що є підставою для його стягнення у судового порядку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Київській області є доведеними, підтверджуються необхідними доказами, та про необхідність їх задоволення.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень стягнення судового збору з відповідача не передбачено.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України 38165 (тридцять вісім тисяч сто шістдесят п`ять) грн. 22 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.