Справа № 200/5807/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 р. Справа№200/5807/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Новгородської селищної ради (; 85295, Донецька обл., м. Торецьк, смт. Новгородське, вул. Зарічна, буд. 7-а), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (; 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, буд. 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчини певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новгородської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Новгородської селищної ради щодо не подачі відповідно до п.3 ст.26 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Торецьку Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м.Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області для скасування та виключення відомостей про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0393) площею 0,1335га, що розташована по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,2416 (кадастровий номер :01:001:0457) в АДРЕСА_3 , які значаться зареєстрованими за ПП ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Новгородську селищну раду подати заяву та необхідну для неї документацію відповідно до п. 3 ст. 26 Закону України «Про державний земельний кадастр» до Державного кадастрового реєстратора відділу у м. Торецьку Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області для скасування та виключення відомостей про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0393) площею 0,1335га, що розташована по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,2416 (кадастровий номер :01:001:0457) в АДРЕСА_3 , які значаться зареєстрованими за ПП ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову посилається на те, що при зверненні до державного реєстратора щодо реєстрації права власності на спадкове майно йому було роз`яснено, що здійснити таку реєстрацію на час звернення неможливо, оскільки в державному реєстрі відсутня інформація про скасування попередньої реєстрації за ПП ОСОБА_2 . Для її скасування Новгородській селищній раді, як розпоряднику земельних ділянок, необхідно було особисто звернутися до відповідних органів, як то визначено п. 3 ст. 26 Закону України «Про державний земельний кадастр». Враховуючи зазначене він звернувся до відповідача із заявою про вчинення дій щодо скасування реєстрації прав на земельну ділянку. Листом від 25.03.2020 № 02/17-410 відповідач повідомив, що згідно відповіді відділу у м. Торецьку Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м.Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області підстави для внесення змін у Національну кадастрову систему по даному питанню згідно п. 3 статті 26 Закону України «Про державний земельний кадастр» відсутні.

Позивач вважає, що в даному випадку його заява про вчинення дій щодо скасування реєстрації прав на земельну ділянку не була розглянута по суті та відповідач проявив бездіяльність, що порушує його права як належного власника, користувача спірними земельними ділянками.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано 10-тиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що повідомлення про зареєстровані (припинені) речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі і за рішенням суду, надходить з органів реєстрац1ії прав, після чого відомості вносяться у Поземельну книгу. Вважає, що для внесення таких змін до даних Державної кадастрової системи немає необхідності у поданні заяви з боку Новгородської селищної ради. Враховуючи викладене, зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і просить суд в їх задоволенні відмовити.

28.08.2020 на електронну адресу суду надійшли пояснення Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо спірних земельних ділянок, в яких зазначено, що у зв`язку зі збільшенням площі та відведенням нової земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0457, попередня земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0393 перенесена до архіву. У зв`язку з поділом земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0457 на дві земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0716 та кадастровий номер :01:001:0715, земельна ділянка :01:001:0457, також перенесена до архіву.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 31 липня 2012 року по справі № 2/0512/16/2012 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0393) площею 0,1335га, що розташована по АДРЕСА_2 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу в розстрочку земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,2416 (кадастровий номер :01:001:0457) в АДРЕСА_3 ; визнано недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2416 га в АДРЕСА_3 , для обслуговування та експлуатації ринку (а.с. 23-26).

05 березня 2020 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив у відповідності до п. 3 ст. 26 Закону України «Про державний земельний кадастр» вжити дій щодо звернення до відповідних органів для скасування та виключення відомостей про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0393) площею 0,1335га, що розташована по АДРЕСА_2 , та земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,2416 (кадастровий номер :01:001:0457) в АДРЕСА_3 , які значаться зареєстрованими за ПП ОСОБА_2 .

Згідно відповіді відповідача на вказану вище заяву № 02/17-410 від 25.03.2020, на виконання рішення Новгородської селищної ради від 29.12.2012 № 6/27-14 «Про визнання недійсними договорів» виконавчим органом було направлено лист до відділу у м.Торецьку Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м.Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з метою отримання інформації щодо стану виконання п. 3 даного рішення. На зазначений лист отримано відповідь про те, що підстави для внесення змін у Національну кадастрову систему по даному питанню, згідно п. 3 статті 26 Закону України «Про державний земельний кадастр», відсутні.

Не погоджуючись з підставами відмови викладеними відповідачем у зазначеному листі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на положення частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв`язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, як-от правочину, свідоцтва тощо.

Таке розмежування обумовлене й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, який не охоплює оцінку правомірності діянь/рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це діяння/рішення спричинили, чи правомірність юридичного факту, що став підставою реєстрації.

Отже, обсяг та зміст конкретних обставин цієї справи та їх нормативне регулювання дають підстави вважати, що незгода з відмовою відповідача у зв`язку з недотриманням ним вимог законодавства, яке визначає підстави та порядок проведення реєстраційних дій, спричиняє публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням владних управлінських функцій, що підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Спір який стосується виключно скасування державної реєстрації права на нерухоме майно, а не підстав набуття такого права, - не є спором про право. Такі вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник унаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер.

Суд зазначає, що зі змісту позовних вимог по даній справі вбачається, що предметом перевірки в цій справі є дотримання Новгородською селищною радою як суб`єктом владних повноважень під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій встановленого законом порядку вчинення дій для скасування та виключення відомостей про право власності на земельні ділянки.

Питання правомірності/неправомірності набуття позивачами права власності перед судом не порушено.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Щодо суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Предметом спору в даній справі є наявність обов`язку у відповідача щодо звернення до Державного кадастрового реєстратора у відповідності до приписів ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» з метою внесення змін до Поземельної книги.

Стаття 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» регулює порядок внесення відомостей до Поземельної книги. Зокрема частиною третьою зазначеної статті визначено, що зміни до відомостей про земельну ділянку (крім випадків, визначених у частині другій цієї статті) вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за допомогою програмних засобів ведення інформаційних систем забезпечують у режимі реального часу отримання органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, інформації з Державного реєстру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі Порядок №1051).

Пунктом 130 Порядку №1051 передбачено, що відомості (зміни до них) про нового власника, користувача земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вносяться до Поземельної книги Державним кадастровим реєстратором відповідно до пункту 113 цього Порядку.

В пункті 113 Порядку зазначено, що після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Повноваження державного реєстратора та порядок їх реалізації у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №1952), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до статті 4 Закону України № 1952 державній реєстрації прав підлягають:

1) право власності;

2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону;

3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва;

4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Частиною третьою статті 10 Закону № 1952 передбачено, що державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Згідно пункту 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Аналогічна норма міститься у п. 23 Порядку № 1127.

Зазначене також кореспондується з вимогами до оформлення рішень державними реєстраторами прав на нерухоме майно, які затверджені Наказом Міністерства Юстиції України від 21 листопада 2016 року № 3276/5.

Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду України у Справі № 911/3594/17 (Провадження № 12-234гс18).

Таким чином, з комплексного аналізу зазначених вище правових норм вбачається, що зміни до Поземельної книги, в даному випадку щодо права власності на спірні земельні ділянки, може бути внесено Державним кадастровим реєстратором після отримання ним від органу державної реєстрації прав на нерухоме майно інформації в порядку інформаційного обміну про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, враховуючи наведене, суд зазначає, що звернення відповідача до Державного кадастрового реєстратора щодо внесення змін до Поземельної книги про власника земельних ділянок не є наслідком виникнення у останнього обов`язку щодо вчинення таких дій, оскільки, як встановлено судом в ході розгляду справи, відповідно до відомостей, наявних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на спірні земельні ділянки зареєстроване за ОСОБА_3 .

При цьому, суд зауважує, що позивач в даному випадку є правомочною особою для звернення до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на спірне майно (земельні ділянки) за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Суд зазначає, що Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Частинами першою, третьою статті 24 Закону № 280/97-ВР передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

З наведених підстав, виходячи з системного аналізу норм, які регулюють спірні відносини, враховуючи встановлені фактичні обставини на підставі оцінки поданих сторонами доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки не вбачає з боку відповідача протиправної бездіяльності щодо спірних у цій справі правовідносин.

Крім того, слід звернути увагу позивача на наступне.

Статтею 30 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» визначено особливості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку у разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж.

У разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Записи про обмеження у використанні земельної ділянки, яка була поділена чи об`єднана з іншою, переносяться до поземельних книг на земельні ділянки, сформовані в результаті такого поділу чи об`єднання (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до новосформованої земельної ділянки).

У разі відновлення меж земельної ділянки за її фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж кадастрові номери відповідних земельних ділянок не скасовуються, а відповідні зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до поземельних книг у порядку, визначеному частиною четвертою статті 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з пояснень Головного управління Держгеокадастру України та інформації, наявній в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, в Державному земельному кадастрі наявні архівні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0393. Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0393 записані у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, був укладений договір оренди земельної ділянки за №08 від 21.11.2006 строком на 10 років. Поземельна книга на земельну ділянку :01:001:0393 відкрита. Договір оренди земельної ділянки :01:001:0393 припинено на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0457, на яку згідно Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, був виданий державний акт серія ЯИ 416795, зареєстрований 25.05.2010, реєстраційний №06 на підставі цивільно-правової угоди (договору купівлі-продажу) від 27.11.2008 та проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування та експлуатації ринку. У зв`язку зі збільшенням площі та відведенням нової земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0457, попередня земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0393 перенесена до архіву.

Відносно земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0457 (серія та номера державного - ЯИ №416795, дата реєстрації - 25.05.2010, реєстраційний номер - 06, загальна площа - 0,2416 га) здійснено поділ на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0715 (серія та номер державного акта - ЯЛ №972128, дата реєстрації - 14.12.2011, реєстраційний номер - 00004, площа - 0,2069 га) та :01:001:0716 (серія та номер державного акта - ЯЛ №972127, дата реєстрації - 14.12.2011, реєстраційний номер - 00003, площа - 0,0347 га).

У зв`язку з поділом земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0457 на дві земельних ділянки кадастровий номер :01:001:0716 та кадастровий номер :01:001:0715, земельна ділянка :01:001:0457, також перенесена до архіву.

На теперішній час в Національній кадастровій системі обліковуються:

- земельна ділянка площею 0,0347га, кадастровий номер :01:001:0716, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_3 , державний акт серія ЯЛ №972127, зареєстровайний 14.12.2011, реєстраційний № 00003, цільове призначення - для обслуговування та експлуатації ринку;

- земельна ділянка площею 0,2069га, кадастровий номер :01:001:0715, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_3 , державний акт серія ЯЛ №972128, зареєстрований 14.12.2011, реєстраційний № 00004, цільове призначення - для обслуговування та експлуатації ринку.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0393 і :01:001:0457 та інформація щодо них перенесені до архіву.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новгородської селищної ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчини певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою ст. 299 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 вересня 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко