Справа № 580/3572/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2020 року Справа № 580/3572/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В., розглянуто у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі № 580/3572/20

за позовом ОСОБА_1

до Черкаської обласної ради

треті особи: Тарасенко Валентин Петрович (голова комісії), Кошова Лариса Миколаївна (заступник голови комісії), Сторчак Марина В`ячеславівна (секретар комісії), ОСОБА_5

про визнання протиправними та скасування рішення конкурсної комісії за протоколом від 26.08.2020 №2, прийнято ухвалу.

02.09.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської обласної ради, треті особи: Тарасенко Валентин Петрович (голова комісії), Кошова Лариса Миколаївна (заступник голови комісії), Сторчак Марина В`ячеславівна (секретар комісії), ОСОБА_5, з урахуванням документів, поданих у порядку усунення недоліків, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом від 26.08.2020 №2 конкурсної комісії з проведення конкурсного відбору на зайняття посади директора комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради»;

- зобов`язати Черкаську обласну раду забезпечити скасування рішення, оформленого протоколом від 26.08.2020 № 2 конкурсної комісії з проведення конкурсного відбору на зайняття посади директора комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради»;

- заборонити Черкаській обласній раді призначення на посаду переможця ОСОБА_5 за результатами проведення оспорюваного конкурсу.

У зв`язку з тим, що позовну заяву було подано без дотримання вимог статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

10.09.2020 позивачем у порядку усунення недоліків подано позовну заяву у новій редакції, до якої додано заяву про забезпечення позову відповідно до якої позивач просить:

- заборонити всім державним реєстраторам у розумінні вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», приватним нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії відносно КЗ «Черкаський обласний центр медико-санітарної експертизи Черкаської обласної ради» (ЄДРПОУ 213; місцезнаходження: 18005, Черкаська область, м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Волкова, 22) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- зобов`язати Черкаську обласну раду (; місцезнаходження: 18000, Черкаська область, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 185) внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про заборону проведення реєстраційних дій відносно комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» (ЄДРПОУ 213; місцезнаходження: 18005, Черкаська область, м. Черкаси, Придніпровський район, вул. Волкова, 22).

У обґрунтування заяви зазначено, що Черкаською обласною радою протиправно не допущено позивача до участі у конкурсі та внесенням на сесію Черкаської обласної ради 11.09.2020 проекту рішення «Про призначення ОСОБА_5 на посаду директора комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради», що (на думку позивача) є достатніми підставами для забезпечення позову, позаяк невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся до суду.

Вирішуючи надану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає про таке.

Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав та інтересу, про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення позову - сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову вживаються судом з метою захисту прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.

Суд зазначає, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, зважуються обставини, що містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті з огляду на формальність дотримання вимог. Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача у адміністративному процесі, механізмом, що покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого у адміністративній справі. В ухвалі про забезпечення позову суд наводить мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9263/17 (ЄДРСР 87389519) зазначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 (ЄДРСР 81046468) зазначено, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, що свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках. Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

У постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 280/3901/19 (ЄДРСР 91104216) зазначено, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обставина, що у разі звільнення позивача до вирішення спору щодо законності наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення, на його посаду може бути призначена інша особа, не є безумовною та достатньою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Позивач у зміненій позовній заяві, поданій у порядку усунення недоліків на виконання ухвали про залишення позову без руху від 07.09.2020, просить, зокрема: заборонити Черкаській обласній раді призначення на посаду переможця ОСОБА_5 за результатами проведення оспорюваного конкурсу.

Позивачем не уточнено про проведення якого саме «оспорюваного конкурсу» йдеться у контексті того, що ухвалою від 07.09.2020 у справі № 580/3572/20 зазначалось, що до матеріалів позовної заяви не надано доказів, на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог, зокрема щодо «будь-які рішення» у контексті розпорядження від 2020-07-07 № 292-р «Про оголошення конкурсу на зайняття посади директора комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» (офіційний сайт https://www.oblradack. gov.ua/rozporjadgennya2020), під час прийняття рішення про утворення комісії порушені вимоги ст.43, ст.55 Закону України «Про місцеве самоврядування», постанову КМУ від 27.12.2017 №1094, наказ МОЗ від 31.10.2018 без уточнення абзаців, пунктів, частин кожного із зазначених нормативно-правових актів. У позові зазначено, що: «комісія допустила до участі у конкурсі особу, яка немає 7 років стажу роботи на керівних посадах обласного рівня».

Ухвалою від 03.09.2020 у справі № 580/3572/20 про відмову у забезпеченні позову зазначалось, що проведення конкурсу, випробування та стажування під час прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пунктом 6 Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2002 № 169, передбачено, що рішення про проведення конкурсу приймається керівником органу за наявності вакантної посади державного службовця.

Суд зазначає, що у поданій заяві про забезпечення позову не обґрунтовано у чому саме полягатиме ускладнення чи неможливість поновлення порушених прав або інтересів позивача, у чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, та у чому складність вчинення таких дій та витрат, що будуть пов`язані з відновленням прав позивача.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що задоволення заяви від 10.09.2020 про забезпечення позову фактично буде вирішенняма позовних вимог до розгляду справи по суті.

Враховуючи відсутність обґрунтувань з наданням підтвердних доказів щодо ускладнення чи неможливість поновлення порушених прав або інтересів позивача у випадку задоволення позову та доказів очевидної протиправності оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтованою, безпідставною і такою, що не належить до задоволення. Суд дійшов висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову щодо колегіально ухваленого акта, про які просить позивач «заборонити всім державним реєстраторам, приватним нотаріусам», «зобов`язати Черкаську обласну раду внести запис до ЄДР про заборону проведення реєстраційних дій щодо комунального закладу», не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Керуючись статтями 2, 6-19, 139, 150-154, 248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі № 580/3572/20 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської обласної ради, треті особи: Тарасенко Валентин Петрович (голова комісії), Кошова Лариса Миколаївна (заступник голови комісії), Сторчак Марина В`ячеславівна (секретар комісії), ОСОБА_5 , про визнання протиправними та скасування рішення конкурсної комісії за протоколом від 26.08.2020 №2.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень та з урахуванням пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова