Справа № 280/1477/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Справа № 280/1477/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Мащенко Д.В.,

представника позивача Петрушенко Л.Л.,

представника відповідача Гребенюк І.В.,

розглянув в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008), в особі представника - адвоката Петрушенко Ліани Леонідівни ( АДРЕСА_1) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (вул. Терещенківська, буд. 11-а, м. Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ та пені,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі - позивач, ПрАТ «Дніпроспецсталь»), в особі представника - адвоката Петрушенко Ліани Леонідівни, до Офісу великих платників Державної податкової служби (далі - відповідач 1, Офіс ВПП ДПС) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач 2, ГУ ДКСУ у м.Києві), в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не внесення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та не перерахування цієї суми на поточний рахунок позивача відповідно; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача заборгованість з відшкодування податку на додану вартість в сумі 650828 грн; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, що дорівнює 69048,97 грн.

Крім того, просить стягнути на користь позивача судові витрати, справу розглянути в загальному позовному провадженні.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування, згідно з податковою декларацією за липень 2018 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 650828 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету на користь позивача. Проте в порушення вимог податкового законодавства до теперішнього часу ані відповідачем 1 не внесена узгоджена сума бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, ані відповідачем 2 ця сума не перерахована на поточний рахунок платника податків. Вважає, що оскільки не відшкодована позивачу сума ПДВ є бюджетною заборгованістю, на яку за законом нараховується пеня за несвоєчасне відшкодування, відповідно у ПрАТ «Дніпроспецсталь», як суб`єкта господарювання, є право вимагати у судовому порядку стягнення з Державного бюджету України на його користь також відповідних сум пені.

Ухвалою від 10.03.2020 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 02.04.2020.

26.03.2020 від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов. У наданому відзиві Офіс ВПП ДПС зазначив, що повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Реєстр формується автоматично на підставі баз даних ДФС. Відповідно до постанови №26, Міністерство фінансів України забезпечує автоматичну обробку інформації ДФС та Державної казначейської служби України щодо даних Реєстру заяв та його щоденне оприлюднення на своєму веб-порталі. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення Вважає, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості. Зазначає, що оскільки на час виникнення права у позивача на повернення суми бюджетного відшкодування діє Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який формується в автоматичному режимі па підставі баз даних ДФС та Казначейства, позовні вимоги що стягнення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 650828,00 грн. безпосередньо з Державного бюджету України є передчасними та такими, що суперечать порядку відшкодування передбаченому у Податковому кодексі України, а отже не підлягають задоволенню. Що стосується стягнення пені, то Офіс ВПП ДПС посилається на те, що пеня розраховується за певний період, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості, а день ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості. В зв`язку з чим вимога щодо стягнення пені є передчасною. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

30.03.2020 від представника позивача до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовані впровадженням у державі карантину з приводу коронавірусної інфекції.

Ухвалою від 02.04.2020 підготовче засідання було відкладене на 29.04.2020.

29.04.2020 від представника позивача до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовані впровадженням у державі карантину з приводу коронавірусної інфекції.

Ухвалою від 29.04.2020 підготовче засідання було відкладене на 20.05.2020.

30.04.2020 від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

30.04.2020 від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позов. У відзиві ГУ ДКСУ у м.Києві посилається на те, що оскільки інформація з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування до відповідача 2 не надходила - відшкодування ПДВ позивачу за липень 2018 року у сумі 650 828 грн. не здійснювалось. Після отримання, інформації з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування від Державної казначейської служби України, ГУ ДКСУ у м.Києві здійснить бюджетне відшкодування у повному обсязі в день їх отримання. Також заперечує проти стягнення пені, оскільки сума бюджетного відшкодування ПДВ не є заборгованістю. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю та розглядати справу за відсутності представника відповідача 2.

08.05.2020 від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, обґрунтоване впровадженням у державі карантину з приводу коронавірусної інфекції.

15.05.2020 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. У наданій відповіді ПрАТ «Дніпроспецсталь» звертає увагу суду на те, що відповідач 1 вніс інформацію про ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 про повернення апеляційної скарги та про ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження до підсистеми АІС «Суди» системи АІС «Податковий блок». Проте, це система не має жодного відношення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який працює відповідно до розробленого Мінфіном Порядку №26. В свою чергу з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ вбачається, що графа «Дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення» порожня. Також зазначає, що приписи п.200.23 ст.200 ПК України встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена в строк, визначений в ст.200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі Державної фіскальної служби, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. При цьому, невнесення податковим органом після закінчення процедури судового оскарження суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість як узгодженої, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.05.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовані впровадженням у державі карантину з приводу коронавірусної інфекції.

Ухвалою від 20.05.2020 підготовче засідання було відкладене на 23.06.2020.

23.06.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання, погоджене представником відповідача 1, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою від 23.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.07.2020.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача 1 підтримали заявлені вимоги та заперечення. Надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, відзиву та відповіді на відзив.

13.07.2020, на підставі ст.250 КАС України, судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ПрАТ «Дніпроспецсталь» було подано до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - ЗУ ОВПП ДФС) декларацію з податку на додану вартість, в якій було задекларовано до бюджетного відшкодування від`ємне значення податку на додану вартість за липень 2018 року в сумі 20723936 грн., про що також було подано відповідну заяву про повернення суми бюджетного відшкодування.

В період з 02.10.2018 по 23.10.2018, на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ЗУ ОВПП ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з певними підприємствами за липень 2018 року, про що складено акт №104/28-10-47-06/00186536 від 30.10.2018.

Актом перевірки №104/28-10-47-06/00186536 від 30.10.2018 було встановлено, що сума бюджетного відшкодування за липень 2018 року у розмірі 650 828 грн. була заявлена в порушення позивачем вимог абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого ПрАТ «Дніпроспецсталь» завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту податкової декларації з ПДВ за липень 2018 року на суму 650828 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за липень 2018 року на суму 650828 грн.

На підставі вищезазначеного акту було винесено податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2018, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування по декларації за липень 2018 року на загальну суму 650828 грн.

ПрАТ «Дніпроспецсталь» не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням звернулось до суду про визнання його протиправним та скасування.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2019 по справі №280/4815/18 податкове повідомлення-рішення № від 05.11.2018 скасоване.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 повернуто відповідачу 1 апеляційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.02.2019 у справі №808/4815/18. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Відповідач 1 повторно звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційний адміністративний суд від 25.11.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, достовірність нарахування суми ПДВ, заявленої до бюджетного відшкодування згідно з податковою декларацією за липень 2018 року, підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, у зв`язку з чим грошові кошти в сумі 650828 грн. підлягали відшкодуванню з Державного бюджету на користь позивача.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України, зокрема, визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок №26).

Проте, в порушення вищевказаних вимог податкового законодавства, відповідачем 1 не була внесена узгоджена сума бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву посилається на те, що ним виконані всі необхідні дії, передбачені Порядком №26, що в свою чергу свідчить про відсутність протиправної бездіяльності щодо невнесення своєчасно даних до Реєстру заяв про суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, та надає скріншот з бази даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, на підставі якої автоматично формується Реєстр щодо справи №280/4815/18.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що Офіс ВПП ДПС 29.08.2019 вніс інформацію про ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 про повернення апеляційної скарги, а 09.01.2020 про ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження до підсистеми АІС «Суди» системи АІС «Податковий блок». Разом з тим, ця підсистема не має жодного відношення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який працює відповідно до розробленого Мінфіном Порядку №26.

Відповідно до Порядку №26 саме орган ДФС (ДПС) вносить всю необхідну інформацію до Реєстру, включаючи заяви платників податків на повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування.

Згідно з п.7 Порядку № 26 після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС (ДПС) на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Представником позивача надано скріншот від 12.05.2020 з Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, з якого вбачається, що графа «Дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення» порожня.

Отже, станом на дату судового розгляду відсутні правові підстави для стягнення з Державного бюджету на користь позивача заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в сумі 650828 грн., оскільки відповідні дані відсутні в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Суд зазначає, що наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно з діючим податковим законодавством у податкового органу не має іншого варіанту дії крім внесення суми бюджетного відшкодування до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування після набрання судовим рішенням законної сили про скасування податкового повідомлення-рішення. Так само і в органа Держказначейства України відсутній інший варіант поведінки крім перерахування суми бюджетного відшкодування після з`явлення її в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Тобто, у спірних правовідносинах відсутня дискреція відповідачів приймати рішення на власний розсуд, оскільки їх обов`язок полягає в одній конкретній дії відповідно для кожного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведений конституційний припис кореспондується з вимогами ч.3 ст.2 КАС України, де передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) зазначив:

«70.... Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy fGCJ), заява Mb 33202/96, n. 120, ECHR 2000-1, «Онер`їчдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, n. 128, ECHR 2004-X11, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява Mq 21151/04, n. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/0.5, п. 51, від 15 вересня 2009року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява Mq 36900/03, n. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

71..... Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Тріо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009року)».

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача 1 внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування в сумі 650828 грн., яка виникла на підставі декларації Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з податку на додану вартість за липень 2018 року від 17.08.2018 №.

Що стосується вимоги про стягнення пені в сумі 69048,97 грн. то суд зазначає наступне.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Отже, вказаною нормою права визначено, зокрема, період розрахунку пені, останнім днем якого є день погашення бюджетної заборгованості. День ухвалення судом рішення не є днем погашення бюджетної заборгованості, у зв`язку з чим розрахунок пені, наданий позивачем, суд вважає не обґрунтованим, а вимога щодо її стягнення - передчасною.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладених обставин та норм права позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст. 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008), в особі представника - адвоката Петрушенко Ліани Леонідівни ( АДРЕСА_1) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) та Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (вул. Терещенківська, буд. 11-а, м. Київ, 01601) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ та пені задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу великих платників ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про узгодженість бюджетного відшкодування в сумі 650828 грн., яка виникла на підставі декларації Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з податку на додану вартість за липень 2018 року від 17.08.2018 № .

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119, ) внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування в сумі 650828 грн., яка виникла на підставі декларації Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з податку на додану вартість за липень 2018 року від 17.08.2018 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11г, м. Київ, 04119) на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (вул. Південне шосе, буд. 81, м. Запоріжжя, 69008, ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «14» вересня 2020 року.

Суддя Р.В. Кисіль