Справа № 420/6017/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6017/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 липня 2020 року надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :

- суму податкової заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) на суму 11742,48 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- суму податкової заборгованості по податку на доходи фізичних осіб що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, (11010500) - 260,00 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- суму податкової заборгованості по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) - 7,50 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Ухвалою від 13 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на теперішній час за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 утворилась податкова заборгованість перед бюджетом на загальну суму - 12009,98 грн., а саме: по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) - 11742,48 грн. (з яких, 4820,24 грн. - основні зобов`язання)+6922,24 грн. (штрафні санкції); по податку на доходи фізичних осіб що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) - 260,00 грн.(основні зобов`язання); по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) - 7,50 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості до бюджету про суму податкового боргу станом на 26.06.2020 року та інтегрованою карткою платника податку. Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) на суму 11742,48 грн. виникла по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування №4346/10 від 15.06.2015 на суму 4820,24 грн.; по податковому повідомленню-рішенню від 18.09.2017 № на суму 1307,20 грн.; по податковому повідомленню-рішенню від 26.02.2019 № на суму 2555,04 грн.; по податковому повідомленню-рішенню від 14.06.2019 № на суму 3060,00 грн. Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11010500) - 260,00 грн. виникла по податковій декларації №6030 від 15.03.2019 на суму 90 грн.; по податковому повідомленню-рішенню від 13.05.2019 року № на суму 170,00 грн. Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) - 7,50 грн. виникла по податковій декларації №6030 від 15.03.2019 на суму 7,50 грн. Позивач зазначає, що ним була винесена податкова вимога від 07.11.2017 року за № 28412-17 та направлена рекомендованим листом. Однак, станом на теперішній час заборгованість не погашена.

Ухвала від 13 липня 2020 року направлялась за юридичною адресою відповідача та отримана ним 17 липня 2020 року що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, відзив на позов до суду від відповідача станом на момент прийняття даного рішення не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.05.2000 року за №00010939, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.38-40).

Згідно з розрахунком податкового боргу (а.с.9), довідкою про податкову заборгованість станом на 26 червня 2020 року (а.с.10) та інтегрованими картками платника (ІПК) (а.с.11-18) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податкову заборгованість на загальну суму 12009,98 грн., у т.ч.: з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 11742,4 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 260,00 грн., з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 7,50 грн.

Податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб виник на підставі наступного.

15.06.2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с.20-21).

У зазначеній заяві відповідач просив перевести його на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з 01 липня 2015 року з видів діяльності « 16.29 виробництво різноманітних виробів з деревини; 47.99 інші види роздрібної торгівлі будь-якими товарами, не віднесеної до попередніх класів».

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування відповідач обрав 2 групу платників єдиного податку за ставкою податку 16% до розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначному цією главою.

Згідно з підпунктом 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Відповідно до підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до підпункту 293.2 пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (пункт 295.1 статті 295 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України, сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Пунктом 299.1 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу (пункт 299.10 статті 293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно даних обліку та звітності Головного управління ДПС в Одеській області, за відповідачем рахується податковий борг по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в сумі 11742,48 грн.

Податкова заборгованість у відповідача виникла внаслідок несплати встановленої ставки єдиного податку у розмірі 4820,24 грн.

Так, відповідачем не сплачено суму єдиного податку з фізичних осіб за жовтень 2017 року у розмірі 222,16 грн., за листопад 2017 року та грудень 2017 року 512,00 грн. щомісяця, за січень 2018 року червень 2018 року у розмірі 595,68 грн. щомісяця, що у сукупності становить 4820,24 грн.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , відповідно до поданої до податкового органу заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності був ознайомлений з граничним терміном сплати єдиного податку (щомісяця не пізніше 20 числа поточного місяця) та сумою єдиного податку, належною до сплати щомісяця.

Разом з цим, на підставі акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету єдиного податку з фізичних осіб № 002402/15-32-13-15/ НОМЕР_1 від 18.09.2017 року та встановлених порушень відповідачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по єдиному податку (а.с.28), податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 18.09.2017 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 1307,20 грн. (а.с.26). Вказане рішення направлялось позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про врученням, проте повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с.25 зворот).

На підставі акту про результати камеральної перевірки своєчасності сплати до бюджету єдиного податку з фізичних осіб № 007245/15-32-55-07/ НОМЕР_1 від 26.02.2019 року та встановлених порушень відповідачем термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по єдиному податку (а.с.31), податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 26.02.2019 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 2555,04 грн. (а.с.30). Вказане рішення направлялось позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про врученням, та отримано позивачем, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.29).

На підставі акту про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової декларації платника єдиного податку № 013476/15-32-55-07/ НОМЕР_1 від 14.06.2019 року та встановлених порушень відповідачем термінів подання податкової декларації платника єдиного податку (а.с.34), податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 14.06.2019 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 3060,00 грн. (а.с.33). Вказане рішення направлялось позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про врученням, та отримано позивачем, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Таким чином, сума податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб становить 11742,48 грн.

Податковий борг з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування виник на підставі наступного.

15.03.2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до позивача подано податкову декларацію (вх. №6030) про майновий стан і доходи за 2018 рік, відповідно до якої самостійно були визначені суми податку, що підлягають сплаті самостійно, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 90,00 грн. та військового збору у розмірі 7,50 грн. (а.с.22-24).

На підставі акту про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової декларації про майновий стан і доходи № 009706/15-32-55-06/ НОМЕР_1 від 13.05.2019 року та встановлених порушень відповідачем термінів подання податкової декларації платника єдиного податку (а.с.37), податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 13.05.2019 року №, яким відповідача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 170,00 грн. (а.с.36). Указане рішення направлялось позивачем на адресу відповідача листом з повідомленням про врученням, та отримано позивачем, про що свідчить відповідна відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.35).

Відповідно до п.6.1 ст.6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.162.1.1.п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку (на доходи фізичних осіб) є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду (п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України).

За приписами пп.168.2.1 п. 168.2 ст.168 Податкового кодексу України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Судом встановлено, що відповідачем самостійно визначено податкові зобов`язання у податковій декларації №6030 від 15.03.2019 року з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2018 рік, які в установлені законодавством строки відповідачем сплачені не були.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України).

При цьому, згідно з п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення направлялись позивачем на адресу позивача листами з повідомленням про вручення. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.4 ст.59 Податкового кодексу України).

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: 28.11.2017 року відповідачем отримана податкова вимога від 07.11.2017 року №28412-17 на загальну суму 1529,30 грн., про що свідчить особистий підпис відповідача (а.с.19).

Згідно п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Враховуючи положення п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкова вимога від 07.11.2017 №28412-17 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до пп. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 ст.87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За змістом п.п.95.1, 95.3 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

На момент розгляду справи в суді сума заборгованості у загальному розмірі 12009,98 грн., у т.ч.: з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 11742,48 грн., з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 260,00 грн., з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 7,50 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 10, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкової заборгованості:

- по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) на суму 11742,48 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- по податку на доходи фізичних осіб що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, (11010500) - 260,00 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (11011001) - 7,50 грн. на рахунок №0015019, отримувач УК в Подільському районі/18050400, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ).

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко