Справа № 727/3922/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/3922/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мамчин П.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

01 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції Коновчука Михайла В`ячеславовича на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 липня 2020 року (рішення складено 02.07.2020 року у м.Чернівці) та додаткове рішення від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернівецькій області Коновчука Михайла В`ячеславовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із позовною заявою до інспектора взводу №1 роти №4 БУПП в Чернівецькій області Коновчука М.В. про скасування постанови ЕАК №2455209 від 28.04.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Стягнути з відповідача судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що 28 квітня 2020 року о 12-25 год. інспектором взводу №1 роти №4 БУПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Коновчук М.В. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2455209 за те, що він керував по вул.Героїв Майдану, 30 м.Чернівці транспортним засобом Кіа Соренто д.н. НОМЕР_1 , в якого не працював лівий стоп-сигнал, чим порушив п. 31.4.1 ПДР України. За дане порушення був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. Вважає, що таке притягнення є незаконним та необґрунтованим так як встановлені інспектором порушення не відповідають жодному з підпункту 31.4.1 ПДР, а з визначеною інспектором несправністю не забороняється експлуатація транспортного засобу в денну пору доби. Крім того, оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Тому, єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення яка є саме предметом спору та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Вважає, що саме за відсутності складу адміністративного правопорушення спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 липня 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАК № 2455209 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.04.2020 року, справу провадженням закрито.

06 липня 2020 року представник позивача - адвокат Дрищенюк М.М. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Чернівецькій області витрати в сумі 2023,00 грн., які складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 1468,40 грн. та фактичних витрат із сплати судового збору і поштових витрат в сумі 554,60 грн.

Додатковим рішенням від 13 липня 2020 року Шевченківським районним судом м.Чернівці заяву представника позивача - адвоката Дрищенюк Марії Михайлівни - задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (58000, м.Чернівці, вул. Заводська, 22, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 2023,00 грн., які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 1468,40 грн., витрат зі сплати судового збору та поштових витрат в розмірі 554,60 грн.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, Позивач у справі звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду від 02.07.2020 року та додаткове рішення від 13.07.2020 року та прийняти нове - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, тоді як належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд, ухвалив, розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Так, судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2455209 від 28.04.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що він 28.04.2020 року о 12-16 год. керував по вул.Героїв Майдану, 30 м.Чернівці транспортним засобом Кіа Соренто д.н. НОМЕР_3 , в якого не працював лівий стоп-сигнал, чим порушив п.31.4.1 ПДР України - керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового керування, з якими відповідно до правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. (а.с.10).

Частиною 1ст.121 КпАП України визначено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4.1 ПДР України визначено технічні несправності, які забороняють експлуатацію транспортних засобів. Даний перелік є вичерпаним і несправність стоп-сигналу до нього не входить.

Суд виходив з того, що лівий стоп-сигнал відноситься до зовнішніх світових приладів, а темною порою доби вважається час від заходу сонця до сходу (п.1.10 Правил дорожнього руху України).

З відеоматеріалів наданих відповідачем вбачається, що останній 28.04.2020 року був зупинений інспектором патрульної поліції при керуванні автомобілем Кіа Соренто д.н. НОМЕР_3 по вул.Героїв Майдану,30 м.Чернівці о 12-16 год., тобто в денну (світлу) пору доби. Цього факту сторони не оспорюють.

Таким чином, встановлена інспектором несправність транспортного засобу (не працював лівий стоп-сигнал) не входить в перелік п.31.4.1 ПДР України (гальмова система), а тому відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КпАП України у визначеній інспектором формі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 28 квітня 2020 року відповідачем було зазначено, що водій керував ТЗ в якому не працює лівий стоп сигнал чим порушив п.31.4.1 ПДР України, - "керування водієм ТЗ що має несправність системи гальмового керування, з якими, відповідно до встановлених правил, експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів".

Проте, колегія суддів зауважує, що пункт 31.4.1 Правил дорожнього руху України не містить заборон на керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів у денну пору доби.

Натомість, заборони на використання транспортного засобу із непрацюючими задніми габаритними ліхтарями у темну пору доби передбачена п.31.6 (б) ПДР України, в якому зазначено, що забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи, фар чи задніх габаритів.

Крім того, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому, як вважає відповідач, зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем вимог п.31.4.1 ПДР, не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки на нього (відеозапис) відсутні будь-які посилання в оскарженій постанові.

Даний висновок узгоджується з правовою позицію висловленою Верховним Судом в своїх численних постановах.

Відповідно до ч.1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Проте, всупереч вищенаведеним правовим нормам чинного законодавства, відповідачем не було дотримано вимог ст.283 КУпАП, а також не надано будь яких доказів, які б зафіксували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення.

Також колегія суддів погоджується і з додатковим судовим рішенням прийнятим судом з питань повернення витрат понесених Позивачем на правничу допомогу адвоката та судових витрат.

Так, відповідно до вимог ст.252 ч.1 п.3 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Представником позивача - адвокатом Дрищенюк М.М. для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано наступні документи: договір про надання правничої допомоги від 24.12.2019 року №30/19, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000270; копію ордеру від 06.05.2020 року серії СЕ №1005584; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 06.05.2020 року; додаток №1 (розрахунок) до договору від 24.12.2019 року №30/19; акт прийому-передачі виконаних робіт від 02.07.2020 року; копію прибуткового касового ордеру №б/н від 02.07.2020 року; оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 02.07.2020 року; оригінал квитанції про сплату судового збору в сумі 420,40 грн., копію квитанції комісії за послуги банку (сплата судового збору) від 13.05.2020 року на суму 15,00 грн., копію накладної та квитанції про направлення адміністративного позову до суду на суму 59,60 грн.; копію опису, накладеної та квитанції про направлення клопотання по справі на суму 59,60 грн.

Згідно розрахунку витрат на правову допомогу останні складаються з консультації, узгодження правової позиції, що складає 200,00 грн., написання адміністративного позову протягом години, що складає 768,40 грн. та прийняття участі по справі, що складає 500,00 грн., загальна сума становить 1468,40 грн.

Крім того, сплата судового збору за подання адміністративного позову до суду становить 420,40 грн., комісія зі сплати судового збору - 15,00 грн., витрати надіслання адміністративного позову до суду та клопотання - 119,20 грн., загальна сума становить 554,60 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 02.07.2020 року позивач сплатив адвокату грошові кошти в сумі 2023,00 грн.

При цьому, суд першої інстанції задовольняючи вимоги вірно виходив зі складності справи та суми штрафу по відношенню до суми заявлених до стягнення. Колегія суддів погоджується з тим, що зазначені по справі витрати підтверджені позивачем (його представником) належними та допустимими доказами, та, що сума витрат не може бути поставлена в залежність від суми штрафу.

Твердження апелянта, що позивачем до виходу суду в нарадчу кімнату не було подано заяви про відшкодування витрат на правову допомогу та в підтвердження таких витрат не подано відповідних документів, спростовується змістом прохальної частини самої позовної заяви та наведеним вище переліком документів долучених до справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування чи зміни оскаржених судових рішень.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення як позовних вимог так і вимог заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції Коновчука Михайла В`ячеславовича залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 липня 2020 року та додаткове рішення від 13.07.2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 вересня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.