Справа № 640/25176/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути податковий борг у сумі 99152,15 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу повернуто позивачу.

Суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи невиконання умов ухвали про залишення позовної заяви без руху, позов підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ним було виконано у повному обсязі, докази направлення копії позовної заяви відповідачу долучено до апеляційної скарги, що на думку апелянта спростовує висновок суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано адміністративний позов до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 99152,15 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Підставою для залишення позовної заяви без руху було наступне.

Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві звернено до позивача вимогу про стягнення податкового боргу, проте не зазначено способу такого стягнення. Позивачем до позову не долучено доказів надіслання копії позову з додатками відповідачу. До позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору.

Таким чином, судом вказано, що зазначені вище недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви (з доказами надіслання відповідачу) із зазначенням у ній способу стягнення податкового боргу з відповідача, з урахуванням приписів статті 195 Податкового кодексу України;

- документа про сплату судового збору у сумі 1921 грн.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача подано письмові пояснення щодо способу стягнення податкового боргу та документ про сплату судового збору. При цьому, судом враховано, що в заяві Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві обґрунтовано викладену прохальну частину позовної заяви з посиланням на фактичні обставини справи й норми права, які підлягають застосуванню. Таке пояснення, на думку суду, підтверджує відсутність необхідності подання контролюючим органом уточненої позовної заяви та, відповідно, доказів її надсилання відповідачу.

Однак, суд першої інстанції звернув увагу сторони позивача, що в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року про залишення позовної заяви без руху судом встановлено обставини не надання Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві до позовної заяви доказів надсилання її з додатками відповідачу. Тобто, ні в додатках до позову не вказано, ні у фактично поданих до суду матеріалах не надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення або хоча б будь-які інші докази, які б свідчили про таке надсилання.

Суд вказав, що відсутність наразі доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками рекомендованим листом з повідомленням про вручення, є суттєвим недоліком, який перешкоджає відкриттю провадження у справі та забезпеченню гарантування відповідачу - не суб`єкту владних повноважень бути обізнаним із заявленим предметом спору, його підставами, а відтак, реалізувати, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України права й обов`язки.

Враховуючи, що недоліки вищевказаної ухвали не усунуто, позивач у встановлений судом строк не виконав у повному обсязі перелічених в ухвалі вимог, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Водночас позивачем до позову не долучено доказів надіслання копії позову з додатками відповідачу.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Пунктом 1 ч. 4 наведеної статті встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для повернення позовної заяви було ненадання Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві до позовної заяви доказів надсилання її з додатками відповідачу. Дані докази не було подано і при виконання вимог ухвали суду від 23.12.2019 про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з позовної заяви (а.с.2-4) та із заяви про усунення недоліків (а.с.10-11), в додатках до вказаних процесуальних документів не зазначено «докази направлення позовної заяви з додатками» чи інших доказів, які долучаються з метою підтвердження виконання позивачем свого процесуального обов`язку регламентованого відповідно до частин першої статті 161 КАС України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками рекомендованим листом з повідомленням про вручення, є суттєвим недоліком, який перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апелянтом до апеляційної скарги долучено докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками, проте не зазначено обставин, які унеможливлювати подачу таких доказів до суду першої інстанції.

Надання таких доказів до суду апеляційної інстанції без наведення обгрунтованих причин неможливості їх подачі до суду першої інстанції не може вважатися дотриманням ч.1 ст.161 КАС України, належним виконанням ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви про без руху та не може вказувати на протиправність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Стаття 44 КАС України передбачає, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Необхідно зауважити, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до норм статті 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу.

На переконання колегії суддів апелянтом не наведено підстав, які б продемонстрували існування особливих обставин, які б виправдовували не усунення вчасно недоліків позовної заяви.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є обгрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.09.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна