Справа № 240/2604/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
10 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/2604/20
категорія 112030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 та просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та провести виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що отримує пенсію за віком, звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, однак отримала відмову у зв`язку із тим, що на день досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 не працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України " Про пенсійне забезпечення", зважаючи на вказане, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав з даним позовом.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посадам робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінета Міністрів від 4 листопада 1993 року №909 санітарно-профілактичні заклади не передбачені.
Оскільки позивач на день досягнення пенсійного віку не працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тому грошова допомога в розмірі десяти місячних пенсій не виплачується. Отже, вважає, що відмова ГУ ПФУ в Житомирській області ОСОБА_1 у призначенні та виплаті грошової допомоги є правомірною та вмотивованою, тому позов підлягає залишенню без задоволення.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1 серпня 1979 року працює фельдшером - лаборантом закладів охорони здоров`я та знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Житомирського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію за віком з 31 липня 2019 року.
На думку позивача, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вона має право на виплату грошової допомоги в розмірі 10-ти місячних пенсій на день призначення пенсії за віком, однак вказана грошова допомога призначена та виплачена позивачу не була.
У зв`язку із чим ОСОБА_1 неодноразово зверталася до відповідача із заявами про проведення виплати грошової допомоги, однак відповіді не отримувала. 05 лютого 2020 року за №41-6/П02/8-0600/20 позивач отримала відповідь від відповідача на своє звернення з якої встановлено, що ГУ ПФУ в Житомирській області відмовляє їй у проведенні виплати, яка передбачена законодавством, посилаючись на те, що Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України» є санітарно-профілактичною установою, а відтак, вона не має права на отримання вищезазначеної виплати, оскільки на день виходу на пенсію вона не працювала у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає про таке.
Стаття 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" визначає, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до першого абзацу пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Згідно абзацу другого частини 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
У пункті «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців, з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Обчислення стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23 листопада 2011 року (далі - Порядок №1191).
Згідно з пункту 2 Порядку №1191 обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік №909).
Як встановлено пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 53 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Пунктами 6, 7 Порядку №1191 передбачено, що для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно з статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Отже, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких підстав:
а) Досягнення особою пенсійного віку передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
б) Робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
в) Наявність відповідного страхового стажу;
г) Не отримання ними будь-якої пенсії до цього.
Як встановлено пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу за переліком, який затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Станом на час призначення позивачу пенсії за віком даний спеціальний стаж мав складати не менше 27 років.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як встановлено із трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 01 серпня 1978 року, вона з 1 серпня 1978 року працює фельдшером-лаборантом закладів охорони здоров`я. Станом на 31 липня 2019 року - на день призначення пенсії за віком ОСОБА_1 спеціальний стаж складав 41 рік 10 днів.
Зокрема, з 01.08.1978 року по 20.09.1981 року - медсестра Коднянської відділкової
З 12.10.1981 року по 31.12.2012 року - лаборант-бактеріолог Житомирської міської СЕС.
З 01.01.2013 року по 01.06.2013 року - лаборант бактеріологічної лабораторії Житомирського міськрайонного відділу лабораторних досліджень.
З 01.06.2013 року по 01.01.2014 року - лаборант мікробіологічної лабораторії Житомирського міськрайонного відділу лабораторних досліджень.
З 01.01.2014 року по 01.03.2016 року - лаборант бактеріологічної лабораторії Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України»
З 01.03.2016 року по даний час - лаборант з бактеріології Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України».
Крім того, вище вказаний заклад кілька разів був перейменований. Так, з 1 січня 2013 року він мав назву Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України»;
- з 28 липня 2016 року на підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України №644 від 1 липня 2016 року «Про прийняття до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України цілісних майнових комплексів державних підприємств та державних установ» він був перейменований у Державну установу "Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України".
- наказом Міністерства охорони здоров`я України №689 від 8 липня 2016 року «Про внесення змін до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 1 липня 2016 року №644», був затверджений Статут Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України», укладений контракт з директором Центру та на праві оперативного управління закріплено майно.
Відмовляючи позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, відповідач виходив з того, що Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України» є санітарно-профілактично установою охорони здоров`я і не передбачена Переліком №909. Однак, суд не погоджується з вказаним доводом відповідача.
Відповідно до розділу 2 «Охорона здоров`я» вказаного Переліку право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) таких закладів і установ: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Як зазначено у пункті 2 Примітки Переліку: «Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсії незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ».
Із Переліку слідує, що право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал установ з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби.
Із наказу Держсанепідслужби України №112 від 28 листопада 2012 року «Про утворення Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» слідує, що Центр створюється з метою забезпечення проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Так, ОСОБА_1 з 1 січня 2013 року працювала у Державній установі «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», яка з 28 липня 2016 року була перейменована у Державну установу «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України». При цьому мета, предмет діяльності та завдання лабораторного центру залишилися незмінними: проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Із Ліцензії серії АЕ №197357 МОЗ України, виданій Державній установі «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» (ідентифікаційний код юридичної особи №384999986) слідує, що основною її діяльністю є медична практика.
Отже, зміна назви Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», яка віднесена до Переліку №909, як установа з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, на Державну установу «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України» не свідчить про перепрофілювання закладу та не може бути підставою для визначення його як закладу, робота в якому не дає право на пенсію за вислугу років та на вищезазначену допомогу.
Державна установа «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України» є закладом, що передбачений Переліком №909, з огляду на що, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки, на день досягнення пенсійного віку, працювала на посаді фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії Державної установи «Житомирський обласний лабораторний центр МОЗ України», зайнятість в якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлює, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має страховий стаж, достатній для виплати грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком, станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні позивачу грошової допомоги є протиправними.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840, 80 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 840, 80 грн.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та провести виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова