Справа № 120/3379/19-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3379/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

02 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року (проголошеного) у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), у якому просив стягнути на його користь 14260,60 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання, та сплачений судовий збір.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба зазначає, що Міністерство оборони України делегувало начальнику університету право на укладення контрактів про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України з курсантами вищого військового навчального закладу відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тому на його думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що університет є неналежним позивачем у даній справі, що стало підставою для відмови у задоволенні позову.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 01.08.2019 між ОСОБА_1 та Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Відповідно до абзацу 6 п. 1 контракту, курсант ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Солдатом ОСОБА_1 було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба через небажання продовжувати навчання.

Згідно з витягом з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 02.09.2019 № 219, солдата ОСОБА_1 , курсанта 0-го курсу (набору 2019 року) факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони університету, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до п.36 "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" припинена чинність дії, контракту про проходження військової служби (навчання у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 03 вересня 2019 року. Вирішено утримати суму у розмірі 14260 грн. 60 коп. за період навчання в університеті, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КЗгідно з пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В той же час, як вбачається з частини 4 статті 2 зазначеного Закону, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Так, відповідно статті 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення), громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти).

Частиною 2 статті 15 вищевказаного Положення визначено, що з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).

У той же час, відповідно до статті 17 Положення, право на укладення від імені Міністерства оборони України або іншого військового формування контракту про навчання з курсантами надається керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

Крім того, відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009, право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад) з курсантами цих закладів - про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу.

Як встанволено з пункту 3 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

В свою чергу, постановою Кабінету міністрів України від 12.07.2006 № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі - Порядок №964), де пунктами 3-4 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 Порядку №964, Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Наказ), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання.

Згідно з пунктом 3 Наказу, відшкодовані за утримання курсантів у ВНЗ кошти враховуються у кошторисних показниках спеціального фонду відповідних центральних органів виконавчої влади як власні надходження ВНЗ та витрати на утримання курсантів.

Перелік власних надходжень бюджетних установ Міноборони міститься у Додатку до Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.08.2016 №400.

Відповідно до пункту 1.1.1 вищезазначеного Переліку, надходження від плати за послуги, що надаються бюджетним установам згідно з їх основною діяльністю, а саме: відшкодовані курсантами та особами офіцерського складу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також звільнення з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу - є власними надходженнями бюджетних установ Міноборони.

Згідно з пунктом 6 Порядку №964, відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

Пунктом 8 Порядку №964 встановлено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України №744 від 30.12.2016 року «Про організацію претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України», начальник університету, як сторона контракту, у межах наданих йому повноважень та у чіткій відповідності до вимог цього Наказу, лише у разі дострокового розірвання Контракту про проходження військової служби (навчання), здійснює заходи, спрямовані на досудове врегулювання спору, які полягають у пропозиції відшкодувати витрати у добровільному порядку, та в подальшому діє виключно в інтересах Міністерства оборони України, що повністю узгоджується з нормативними актами, регулюючими питаннями відшкодування коштів за утримання під час навчання.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач має відшкодувати витрати за навчання саме Міністерству оборони України, оскільки нормами Порядку №964 та Контрактом від 01.08.2019, який підписаний між позивачем та Міністерством оборони України, чітко визначено, що витрати відшкодовуються Міністерству оборони України, якому підпорядкований навчальний заклад, відтак правові підстави для стягнення коштів на користь Університету відсутні.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба генерал-майора Турінського О.В. з одного боку, та громадянином ОСОБА_1 з іншого боку 01.08.2019, укладено Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Відповідно до абзацу шостого п. 1 зазначеного Контракту, курсант ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Як встановлено з витягу з наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І.Кожедуба від 02.09.2019 №219, з 03.09.2019 ОСОБА_1 відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання на підставі телеграфного розпорядження управління персоналу штабу командування Повітряних сил Збройних Сил України від 22.08.2019 №350/104/2/1886, витягу з рішення Вченої ради Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (протокол №12 від 14.08.2019) та рапорту солдата ОСОБА_2 від 12.08.2019.

При цьому, у вищезазначеному наказі №219 від 02.09.2019 зазначено про утримання суми у розмірі 14260,60 грн. за період навчання в університеті, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (а.с. 7).

Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача грошові кошти в рахунок витрат, пов`язаних з його навчанням та утриманням у військовому навчальному закладі.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що кошти в розмірі 14620,60 грн. виплачені саме Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, то вони підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача відповідно до положень ст. 526, 611,614,623 Цивільного кодексу України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, скасувати.

Адміністративний позов Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму в розмірі 14 260 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят) грн. 60 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба сплачений судовий збір в розмірі 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.