Справа № 200/5845/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 р. Справа№200/5845/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби - 22, )

про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У червні 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби - 22, ), в якій позивач просить зобов`язати Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітку за 60 календарних місяців визначеного у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії виданої Державним підприємством «Артемвугілля» від 18 червня 2018 року за № 1806/05.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці в період з 17 серпня 2020 року по 11 вересня 2020 року справу розглянуто 14 вересня 2020 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 19 червня 2018 року перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до положень частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за віком позивачу призначена на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 0540/6857/18-а, яким суд зобов`язав Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на «Шахті ім. К.А. Румянцева» Державного підприємства «Артемвугілля» з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року. Вказане рішення набрало законної сили 17 грудня 2018 року.

При зверненні за призначенням пенсії за віком, ОСОБА_1 на підтвердження свого пільгового стажу роботи надав пенсійному органу відповідні довідки за встановленою формою, а також довідку про розмір його заробітної плати за 60 місяців, яку він отримував працюючи на «Шахті ім. К.А.Румянцева» Державного підприємства «Артемвугілля» з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року.

Зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців в страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

В липні місяці 2019 року пенсійний орган провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», при проведенні якого не зарахував до пільгового стажу останнього період робити з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року у ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» та з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року у ТОВ «Укргєосервіс», так як роботодавцями на момент призначення позивачу пенсії не були сплачені страхові внески і з 01 червня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 було зменшено. Не погодившись з таким рішенням Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецької області позивач оскаржив його в судовому порядку. Під час розгляду Донецьким окружним адміністративним судом адміністративної справи № 200/1241/20-а позивачу стало відомо, що пенсійний орган під час обчислення розміру його пенсії за віком не врахував заробітну плату за 60 місяців, яку він отримував працюючи на «Шахті ім. К.А.Румянцева» Державного підприємства «Артемвугілля» з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року та визначену довідкою роботодавця № 1806/05 від 18.06.2018 року, що впливає на розмір його пенсії.

Вважає, бездіяльність Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не врахування його заробітку для обчислення його пенсії за віком неправомірною та такою, що не ґрунтується на законі і порушує його права на соціальний захист, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

В установлений судом строк відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду був наданий відзив на позовну заяву позивача, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Вказує, що довідка №1806/05 від 18.06.2018 року про заробітну плату, видана та засвідчена штампом та печаткою ДП «Артемвугілля», зареєстрованого за адресою: м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66 . У той час, первинні документи знаходяться фактично за адресою: м, Горлівка, проспект Леніна, 13. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, місто Горлівка належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не виконують свої повноваження.

Таким чином вказане, унеможливлює перевірку первинних документів, на підставі яких видана довідка. Такі довідки не створюють правові наслідки, у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для їх прийняття та дослідження. Вважає, що діяв правомірно і не порушив права позивача. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, установив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Калінінським РВ УМВС України у м. Горлівка 26 квітня 1996 року, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки від 17.05.2018 року № 17996 з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Судом установлено, що позивач з 19 червня 2018 року перебуває на обліку в Торецькому об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до положень частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У 2018 році ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду по справі № 0540/6857/18-а від 19 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., м. Торецьк, вул. Дружби, б.22, ) про визнання дій неправомірними, скасування рішення № 139 від 05 липня 2018 року та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Скасовано рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 05 липня 2018 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язано Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на "Шахті ім. К.А. Румянцева" Державного підприємства "Артемвугілля" з 03.07.1991 року по 02.08.1991 року, з 08.01.1992 року по 29.02.1992 року та з 04.09.1992 року по 25.08.1998 року, період роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Донбасвуглепроходка" з 06.10.2014 року по 31.03.2017 року.

Зобов`язано Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у вищому навчальному закладі з 01.09.1985 року по 29.06.1992 року.

Зобов`язано Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судовий збір у розмірі 528,60 грн. (п`ятсот двадцять вісім гривень шістдесят копійок).

Вказане рішення набрало законної сили 17 грудня 2018 року.

В липні місяці 2019 року пенсійний орган провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», при проведенні якого не зарахував до пільгового стажу останнього період робити з 01.06.2014 року по 31.08.2014 року у ТДВ «ОП «Шахта імені Святої Матрони Московської» та з 01.01.2018 року по 31.05.2018 року у ТОВ «Укргєосервіс», так як роботодавцями на момент призначення позивачу пенсії не були сплачені страхові внески і з 01 червня 2019 року розмір пенсії ОСОБА_1 було зменшено.

Не погодившись з таким рішенням Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецької області позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року по справі № 200/1241/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Дружби, буд. 22, м. Торецьк, Донецька область, 85200, ) про оскарження дій та скасування рішення № 501 від 26 липня 2019 року про незалік стажу - задоволено частково.

Скасовано рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 501 від 26 липня 2019 року про незалік стажу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 17 серпня 2020 року

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2018 року Торецьким об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 554, яким вирішено не брати до уваги довідку про заробітну плату від 18 червня 2018 року № 1806/05, оскільки зазначена довідка не підтверджена первинними документами (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням (ч. 2 ст. 5 цього Закону).

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частини 4 статті 45 вказаного Закону, яка визначає строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до частини 5 статті 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналогічні положення містяться в Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Розділ ІІ вказаного Порядку містить перелік документів, необхідних, зокрема для призначення, перерахунку пенсії, одним з яких є довідка про заробітну плату.

Позивач мав право на перерахунок пенсії згідно зі статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка визначає загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

Органом Пенсійного фонду України в перерахунку пенсії позивача відмовлено з посиланням на те, що неможливо врахувати довідку про заробітну плату, оскільки вона видана підприємством, що розташовано на непідконтрольній українській владі території, а тому, на думку відповідача, такі документи є недійсними і не створюють правових наслідків.

Суд вважає такі посилання відповідача неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частиною 1 статті 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 статті 9 вказаного Закону визначено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, відповідно до наведених норм Закону, необхідною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території, є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи ("намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, орган Пенсійного фонду України повинен приймати та визнавати документи, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовився розглядати подану позивачем довідку про заробітну плату, за період роботи, що відображений в його трудовій книжці, що призвело до невірного обчислення пенсії позивача.

Орган Пенсійного фонду України порушив наведені положення законодавства та пенсійні праві позивача, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітку за 60 календарних місяців визначеного у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії виданої Державним підприємством «Артемвугілля» від 18 червня 2018 року за № 1806/05.

У відповідності до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи те, що відповідачем прийнято рішення № 554 від 22 грудня 2018 року «Про незалік заробітної плати при призначенні пенсії за віком», суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати вказане рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно з статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 122 КАС України встановлено що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до приписів статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми нестриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

В той же час, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З системного аналізу зазначеної статті Закону № 1058 вбачається, що нараховані суми пенсійних виплат, на виплату яких особа мала або має право, але не отримала своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує такі виплати, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком.

Крім того, аналіз статті 46 Закону № 1058 дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплати пенсії за минулий час:

- три роки - для особи, яка не отримувала пенсійні виплати з власної вини;

- без обмеження будь-якого строку - для особи, яка не отримувала пенсійні виплати з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення із цим позовом до суду.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. сплачений позивачем відповідно до квитанції від 17.06.2020 року підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби - 22, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Торецьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням заробітку за 60 календарних місяців визначеного у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії виданої Державним підприємством «Артемвугілля» від 18 червня 2018 року за № 1806/05.

Скасувати рішення Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області № 554 від 22 грудня 2018 року «Про незалік заробітної плати при призначенні пенсії за віком».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька обл., вул. Дружби, 22, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова