Справа № 560/751/17
Суддя: Отупор К.М.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №560/751/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

за участю секретаря судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Леська Юрія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 13 червня 2017 року звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Леська Юрія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Леська Юрія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальност відмовлено.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення., а постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду України від 27 червня 2019 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коноплястого Ярослава Сергійовича задоволено, постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 03 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року у справі № 560/751/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першоі інстанціїї.

Позивач ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що 07 червня 2017 року відносно нього інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Рівне лейтенантом поліції Лесько Ю.О. винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З даною постановою він не згідний, оскільки інкримінованого йому правопорушення, він не вчиняв. Крім того зазначає, що у постанові не вказано, о котрій годині ним було здійснено проїзд перехресть вулиць - Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського в м. Рівне, а лише зазначено час інкримінованого порушення, а саме 03:28 год. 07 червня 2017 року. Крім того, на його думку постанова не відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що твердження інспектора поліції про порушення ним Правил дорожнього руху є безпідставними та недоведеними, а тому просить суд скасувати винесену інспектором поліції постанову.

В судовому засіданні 10 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав, клопотань не заявляв, в наступні судові засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Коноплястий Я.С. не з`являлися, від них надходили заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що при винесенні відносно ОСОБА_1 постанови про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ним було дотримано всіх вимог чинного закодонодаства ,а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Суд вживав заходів для участі в справі позивача та відповідача для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, як зазначено це в пунктах 26,30,31,32 Постанови Верховного Суду від 27 червня 2019 року в даній справі за № 560/751/17. Зокрема судом вживалися заходи для безпосередньої участі в судовому засіданні всіх учасників справи, зокрема і позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 , в судовому засданні 10 грудня 2019 року допитувалися в якості свідків інспектори управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

З урахуванням позиції та висновків Верховного Суду в постанові від 27 червня 2019 року, зокрема п.26,30, 31,32 , суд першої інстанції вжив заходів для допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , явка яких (з урахуванням карантину в країні в звязку із епідемією коронавірусу COVID -19) в судове засідання в режимі відеоконференціїї до Рівненського міського суду, представилась можливою лише 25 серпня 2020 року свідка ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 02 вересня 2020 року, відповідно.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України є реалізацією частини 1 статті 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 07 червня 2017 року інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Рівне лейтенантом поліції Лесько Ю.О. винесено постанову серії АР №678007 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.4).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 07 червня 2017 року о 03 год. 28 хв., м. Рівне перехрестя вулиць Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського, водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя вулиць Соборна та Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського на увімкнений забороняючий (червоний) сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, і скоїв адміністративне правопорушенняґ, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У частині 1 статті 3 Закону України "Про Національну поліцію" закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У пункті 1 частини 1 статті 35 Закону "Про національну поліцію" визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

На підставі частини 1 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною 2 статті 122 цього Кодексу.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов`язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально (абзац 1 пункту 8.7 Правил дорожнього руху України).

Згідно пункту 8.7.3 е) Правил дорожнього руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Водночас, проїзд позивачем на заборонний сигнал світлофора підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зокрема, вказані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год., перебуваючи на вул. Соборній в м. Рівному, вони були свідками того, як автомобіль чорного кольору марки Audi A8, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Соборна - Дубенська та Соборна - Коцюбинського, на забороняючий (червоний) сигнал. Крім того, вказані свідки пояснили, що при затриманні працівниками поліціїї, ОСОБА_8 поводив себе зухвало, агресивно та відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні 10 грудня 2019 року в якості свідка інспектор управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_3 суду пояснив, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год., патрулюючи м. Рівне, в радіоефір від екіпажу, в якому перебував інспектор Лесько Ю.О., було отримано повідомлення про те, що автомобіль марки "Audi", проїхав на забороняюче (червоне) світло по вул. Соборній, не зупиняючись, та який в подальшому повернув на вул. Коцюбинського, а далі на вул. Білу. Було вирішено зупинити даного автомобіля шляхом блокування дороги. Даний автомобіль марки "Audi A8" рухався на великій швидкості, помітивши працівників поліції на дорозі, було враження, що автомобіль іде на таран, однак зголом водій різко загальмував. В подальшому водій довгий час не виходив з автомобіля, поводив себе зухвало, агресивно та відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції. Водієм виявився громадянин ОСОБА_1 . Дана подія супроводжувалася відеозйомкою.

Допитаний в якості свідка інспектор управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_4 суду пояснив, що 07 червня 2017 року, під час патрулювання м. Рівне, було помічено автомобіль марки "Audi A8", який порушив Правила дорожнього руху, а саме перетнув перехрестя вул. Соборна - Дубенська та вул. Соборна - Коцюбинського на забороняюче (червоне) світло. В цей час, його напарник ОСОБА_2 передавав в радіоефір повідомлення про те, що вказаний автомобіль порушує Правила дорожнього руху. Автомобіль було зупинено на вул. Млинівський шляхом блокування дороги, згодом було встановлено особу водія та складено відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитаний в якості свідка інспектор управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП ОСОБА_5 суду пояснив, що 07 червня 2017 року після 03:00 год., під час патрулювання м. Рівне, було отримано повідомлення від інспектора Лесько Ю.О. про те, що автомобіль марки "Audi" проїхав перехрестя по вул. Соборна на забороняюче (червоне) світло. Даний автомобіль було зупинено по вул. Млинівський шляхом блокування дороги. Після зупинки водій тривалий час не виходив з автомобіля, поводив себе зухвало, агресивно та відмовлявся виконувати законні вимоги працівників поліції. На даного Згодом з"ясувалося, що даним водієм був ОСОБА_1 .

З оглянутого судом відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських, долучених до матеріалів відповідачем (а.с.177) вбачається, що 07 червня 2017 року біля 03:30 год., працівниками поліції було зупинено автомобіль марки "Audi A8", номерний знак НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 . Дане відео повністю підтверджує показання, надані в судовому засіданні відповідачем інспектором Леськом Ю.О. та свідками - інспекторами управління патрульної поліції в Рівненській області ДПП Прусовим П.Т., Романцовим О.В. та Антонюком Ю.М.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що позивачем не оспорюється, що 07 червня 2017 року він проїхав перехрестя вулиць Соборна - Дубенська та вулиць Соборна - Коцюбинського.

Твердження позивача про те, що в проміжку однієї хвилин не є можливим перебування на двох перехрестях спростовується інформацією Рівненської філії ДП МВС України "Інформ-Ресурси" за №152 від 17 липня 2017 року, з якої вбачається, що відстань між світлофорними об`єктами по вул. Соборна - Дубенська та Соборна - Коцюбинського становить 84 м 60 см. Для того, щоб проїхати вищевказане перехрестя за 1 хв, швидкість повинна бути 5 км/год (відстань 84,6 м, час - 1 хв - 60 с, 84,6/60=1.4 м/с-5 км/год). Крім того, світлофорні об`єкти по вул. Соборна - Дубенська та Соборна - Коцюбинського працюють в однаковому режимі (а.с.47).

Крім того, посилання позивача на невідповідність постанови серії АР №678007 від 07 червня 2017 року вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки в постанові інспектором поліції зазначено опис обставин, встановлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, правильно застосовано межі санкції щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, доказів в підтвердження пред`явлених позивачем вимог та доведеність неправомірності притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, останній суду не надав, а судом в ході розгляду справи не встановлено.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Між іншим, під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відповідачем було дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24 березня 2005 року у справі "Фрузен проти Росії" та від 09 червня 2005 року у справі "Бакланов проти Росії".

Суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, тому позовні вимоги в частині скасування постанови є необґрунтованими та недоведеними. Таким чином поліцейським правомірно було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За вищевикладених обставин, суд приходить висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №678007 від 07 червня 2017 року, залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене керуючись статтями 241, 242, 243, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Рівне ДПП лейтенанта поліції Леська Юрія Олександровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03 жовтня 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до частини 1 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 07 вересня 2020 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.