Справа № 480/2685/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 р. Справа № 480/2685/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Литвиненка В.О.,

представника відповідача - Дудченка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація» звернулось до суду з позовною заявою до Слобожанської митниці Держмитслужби (далі - Слобожанська митниця Держмитслужби), в якій просило визнати протиправними та скасувати:

- рішення службової особи Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу Картки відмови UA807290/2020/00246 від 22.04.2020 у прийнятті митної декларації UA807290/2020/009805 від 22.04.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів;

- рішення службової особи Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000936/2 від 22.04.2020 - Елеутерококу кореневища з коренями (субстанція) в кількості 4500 (чотири тисячі п`ятсот)кг. за ціною 1,45дол.США/кг на загальну суму 6525,00 (Шість тисяч п`ятсот двадцять п`ять)дол. США., заявленої позивачем згідно митної декларації UA807290/2020/009888 від 22.04.2020, в результаті чого позивачем необхідно надмірно сплатити до Державного бюджету України 3442,51грн. податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки товариством були надані усі необхідні документи на підтвердження митної вартості товарів та вони містили усі складові митної вартості. Виходячи з інформації, яка відображена в електронному листуванні між декларантом та митним органом, інспектором Слобожанської митниці на адресу декларанта направлено повідомлення, в якому стверджується про необхідність надання документів, які підтверджують митну вартість товарів. При цьому службовою особою митного органу не зазначається, які підстави для такої вимоги, оскільки вище зазначений перелік наданих документів містив усі відомості, крім того, митний орган не вказує, які саме складові митної вартості відсутні у наданих декларантом документах, і в яких із документів, які вимагає митний орган, міститься відсутня інформація. За таких обставин не можна вважати електронне листування між декларантом та митним органом консультацією, на проведення якої посилається митний орган. Стверджує, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів містить лише загальні посилання і припущення та зовсім відсутні належні обґрунтування такого рішення. Враховуючи зазначене вважає, що таке рішення, а тому і картка відмови, є безпідставними, необґрунтованими.

Ухвалою від 25.05.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 12.08.2020, яке за клопотанням представника відповідача було відкладено на 27.08.2020 (а.с.104).

18.06.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.74-81), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник зазначає, що декларант безпідставно обрав основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору, оскільки на момент митного оформлення товару, спеціалізований програмно-інформаційний комплекс Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України містив інформацію щодо митного оформлення аналогічного товару, з рівнем вартості 2,00дол.США (митна декларація №UA100070/2019/236438 від 11.05.2019).

Здійснивши аналіз поданого декларантом позивача пакету документів та виявивши, що подані документи містять розбіжності, а надані із митною декларацією відомості є необ`єктивними та не містять усіх відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, інспектором з митного оформлення на підставі ст. 53 Митного кодексу України було направлено в електронному вигляді повідомлення про перелік документів, необхідних для підтвердження правильності обчислення заявленої митної вартості товарів. Враховуючи те, що декларантом не надано необхідні документи для підтвердження числових значень складових митної вартості товару, вважає, що посадовою особою митниці після проведення консультацій з декларантом правомірно прийнято оскаржувані рішення.

23.06.2020 представником позивача подана відповідь на відзив (а.с.85-87), відповідно до якої підтримав доводи, викладені у позові та зазначив, що позиція митного органу не відповідає дійсності, оскільки вимоги про надання додаткових документів не базувалися на виявлених недоліках, так як вказані у відзиві недоліки та зауваження митного органу були відсутні під час декларування, що підтверджується як в електронному листуванні між митним органом та декларантом так і у прийнятих оскаржуваних рішеннях.

Відповідач ніяким чином не пояснює на яких підставах було прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості декларованого товару з посиланням на митну декларацію № ЄАІ00070/2019/236438 від 11.05.2019, адже, дана система містить інформацію про поставку саме позивачем за іншим контрактом ідентичного товару (декларації №UA805180/2019/019060 від 09.07.2019 та №UA805180/2019/019805 від 15.07.2019) визнана митним органом, та ціна якого складає 1,67дол.СПІА/кг. Наголошує, що відповідач, без будь-яких обґрунтувань робить висновок про те, що декларантом позивача розрахунки здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально. При цьому відповідач не бере до уваги, що декларантом разом з митною декларацією було надано пакет необхідних документів, які в повній мірі містили достатню інформацію про складові митної вартості декларованого товару. Просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вбачає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ТОВ «Сумифітофармація» до митного оформлення подано митну декларацію №UA807290/2020/009805 від 22.04.2020 на товар, придбаний у Meison (Lianyungang) CO., LTD, Китай згідно договору від 15.08.2019 №MS19/895 (а.с.14-17), що поставляється в Україну, серед іншого: «рослини - Елеутерококу кореневища з коренями (субстанція) (Eleuterococus rhizomes and roots (substance)). Реєстраційне посвідчення на лікарський засіб: №UA/15425/01/01, розфасований у п/п мішки вагою по 50 кг. кількістю 90шт., загальною вагою 4500кг. Номер партії:SM-1710-750-1 Країна походження: Китай Дата збору: 01.2020. Термін зберігання:01.2023». Декларант обрав основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (а.с.10).

Разом з митною декларацією №UA807290/2020/009805 від 22.04.2020 було подано наступні документи: контракт №MS 19/896 від 15.08.2019, додаткова угода №1 від 15.08.2019, специфікацію №4 від 15.08.2019 до контракту, інвойс №МS20/935 від 09.03.2020, з перекладом, пакувальний лист від 09.03.2020 з перекладом, сертифікат якості №МS20/935/1 з перекладом, сертифікат походження №G20013 з перекладом, коносамент №МRFB20031212В, реєстраційне посвідчення на лікарський засіб №UA/15425/01/01, фітосанітарний сертифікат №65352001, митну декларацію країни відправлення, СМR №5537/2, довідки ТОВ «ТАНІТ ГРУП» №1/1 від 21/04/2020 про транспортні витрати, рахунку ТОВ «ТАНІТ ГРУП» №1192 від 21.04.2020 на транспортні витрати (а.с.14-36).

В процесі порівняння рівня заявленої декларантом позивача митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, посадовою особою митниці виявлено, що рівень цін подібних товарів значно перевищує заявлену декларантом позивача митну вартість, внаслідок чого інспектором митного поста «Суми» направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки правильності визначення заявленої ТОВ «Сумифітофармація» митної вартості товару.

У зв`язку з встановленням ризику щодо можливого заниження митної вартості товару, встановлення документального підтвердження складових митної вартості, інспектором митниці направлено декларантові електронне повідомлення, в якому просив надати додаткові документи, у відповідь на що додаткових документів надано не було.

22.04.2020 Сумською митницею Держмитслужби прийнято рішення UA807000/2020/000936/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.9), та видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807290/2020/00246 (а.с.8,9).

Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - Митний кодекс України), митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 Митного кодексу України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган має право, серед іншого, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч.5 ст.54 Митного кодексу України).

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, митний орган може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу (ч.6 ст. 54 Митного кодексу України).

Згідно ст.55 Митного кодексу України, якщо митний органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. При цьому, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (ч.ч.1,4 ст.337 Митного кодексу України).

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.

Аналізуючи наведені норми, слід дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак, самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.

В судовому засіданні встановлено, що під час митного контролю при обробці документів, наданих декларантом, спрацювала система управління ризиками АСАУР «Інспектор», про що вказано у запиті від 22.04.2020 (а.с.44), у зв`язку з чим направлено уповноваженій особі позивача повідомлення про надання додаткових документів (а.с.42,44).

Разом з тим, враховуючи вищезазначені норми, сам лише факт спрацювання систему управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У той же час, як вбачається з оскаржуваного рішення, причиною для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувало те, що вартість товару не відповідає рівню вартості подібних та аналогічних товарів, відсутністю документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості та виявленою розбіжністю у поданих документах (а.с.9). Однак, відповідачем у рішенні не зазначено між якими документами (даними) була виявлена розбіжність. Єдиним обґрунтуванням вказаного у рішенні зазначено відсутність вартості винагороди доставки за умовами FOB до порту призначення, вартості навантаження на судно, вартості страхування вантажу, вартості обробки в порту Ningbo, тощо.

При цьому, відповідно до поданих для митного оформлення товару, представником позивача було надано довідку про транспортні витрати за межами території України: Нінгбо, Китай - Одеса, Україна, надані ТОВ «Таніт Груп» та рахунок, який також був наданий для митного оформлення (а.с.8,35,36), окремо, у довідці від 21.04.2020 зазначено, що вантаж не страхувався (а.с.35). Відтак, витребування інших додаткових документів щодо експедиторської винагороди до порту призначення, а тим паче вартості страхування вантажу, який не страхувався, є безпідставним, оскільки, надані представником позивача документи до митного оформлення товару в їх сукупності, в повній мірі давали змогу підтвердити митну вартість імпортованого товару.

Зокрема, ціна товару, що відображена в митній декларації, становить 6525,00 дол. США, кількістю 90мішків, вагою 4500кг, що узгоджується із даними, зазначеними у Специфікації №4 до контракту, інвойсі від 09.03.2020; пакувального листа (а.с.17-21).

Таким чином, позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У той же час, на порушення частини другої статті 55 Митного кодексу України, оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару, не містить роз`яснення прав щодо оскарження рішення, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, оскільки, за приписами зазначеної норми, у рішенні про коригування митної вартості мають бути наявні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Враховуючи, що позивач надав Сумській митниці Держмитслужби для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації та не доведено наявності визначених законом обставин не застосовувати основний метод визначення митної вартості та витребовувати у позивача додаткові документи.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару UA807000/2020/000936/2 від 22.04.2020 прийняте необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, воно за змістом не відповідає приписам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, а відтак, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню та як наслідок, є протиправною та підлягає скасуванню і оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807290/2020/00246 від 22.04.2020, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 4204,00, сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно платіжних доручень від 28.04.2020 та від 19.05.2020 (а.с.7,69).

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (40035, м.Суми, вул.Заливна, буд.11, ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, Харківська область, м.Харків, вул.Короленка, буд.16Б, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, складену Слобожанською митницею Держмитслужби UA807290/2020/00246 від 22.04.2020

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/000936/2 від 22.04.2020.

Стягнути з Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, Харківська область, м.Харків, вул.Короленка, буд.16Б, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (40035, м.Суми, вул.Заливна, буд.11, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.09.2020.

Суддя І.Г. Шевченко