Справа № 540/818/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

11 вересня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/818/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хом`якової В.В. , розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 премії за підсумками бойового злагодження у розмірі 4500 грн.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити премію за підсумками бойового злагодження у розмірі 4500 грн.;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_2 середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ № НОМЕР_3 ) протягом п`яти робочих днів із дня набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він при звільненні у запас у зв`язку із закінченням строк контракту не отримав компенсації за неотримане речове майно; грошової компенсації за 2019 рік за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п.12 ч.1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; премії за підсумки бойового злагодження у розмірі 100 грн. за добу. 05.12.2019, до дати звільнення з військової служби, він звернувся з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 щодо виплати згаданих компенсацій, однак до теперішнього часу ніякої відповіді надано не було. 15.02.2020 він звернувся до військової частини НОМЕР_2 з заявою, яку надіслав листом з повідомленням, про виплату недоплачених грошових компенсацій та про надання відомості, з чого складається виплачена військовою частиною сума, але відповідді не отримував.

Ухвалою суду від 06.04.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)

Відповідачем 30.04.2020 надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2019 рік старшому сержанту ОСОБА_1 за 2019 рік не виплачена у зв`язку із тим, що не було чіткого розуміння чи слід її виплачувати в рік звільнення та в якому розмірі , але після надходження в кінці 2019 року до військової частини НОМЕР_2 роз`яснень з приводу даної виплати компенсація була виплачена в березні 2020року. Вказує, що ОСОБА_1 рапорту про виплату компенсації за 2019 рік як учаснику бойових дій не подавав. Щодо невиплати компенсації за неотримане речове майно, то відповідач повідомив про те, що відповідно до п.4 постанови Кабінету міністрів України від 16.03.2016 №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо витати грошової компенсації. Позивач при звільненні з військової служби з рапортом на виплату компенсації за неотримане речове майно не звертався. Щодо виплати премії за підсумки бойового влагодження у розмірі 100 грн. за добу, то відповідно до окремого доручення Міністра оборони України від 04.06.2019 №1685/з/84, командирам військових частин надано право заохочувати своїм рішенням військовослужбовців за підсумками заходів з бойового злагодження в розмірі 100 грн. за добу такого злагодження. Командиром військової частини НОМЕР_2 від 09.12.2019 №847 було видано наказ про заохочення особового складу (в наказі зазначено виплату позивачу за 20 діб такого злагодження в розмірі 2000,00 грн.). Дана виплата була здійснена позивачу при звільненні з військової служби. Щодо вимог позивача стягнути з військової частини НОМЕР_2 на свою користь середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні, то відповідач повідомив, що на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюється.

12.05.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на компенсацію за додаткову відпустку та на грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна.

27.05.2020 до суду від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив відповідача, в якому військова частина вказує, що відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232" від 10.06.2019 № 306, розділ III пункту 4 був доповнений абзацом такого змісту: під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийняті на військову службу за контрактом із запасу, нараховується заборгованість за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі. Так, були внесені зміни і до "Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 липня 2019 року за № 745/33716, а саме: в ній зазначалось, що під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийнятті на військову службу за контрактом із запасу, нараховується заборгованість за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі. Ці зміни стосуються лише тих, хто звільнився після 27 серпня 2019 року, коли набрав чинності наказ Міністерства оборони України "Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232" від 10.06.2019 № 306. Ті. хто звільнявся до 27 серпня, компенсацію отримують згідно законодавства, що діяло до набрання законної сили змін та доповнень до вище вказаного наказу. ОСОБА_1 звільнився з календарною вислугою чотири роки і три місяці, після набрання чинності згаданого наказу, а отже права на компенсацію неотриманого речового майна не набув.

Ухвалою суду від 04.06.2020 подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, продовжено термін підготовчого провадження на 30 днів до 05.07.2020 та призначено підготовче судове засідання на 22.06.2020.

В заяві ОСОБА_1 від 19.06.2020 позивач просить відновити його право в частині нарахування та виплати компенсації за неотримане речове майно.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 10.07.2020 , витребувані докази по справі.

09.07.2020 відповідач надіслав письмові пояснення по питанню бойового злагодження у військовій частині НОМЕР_2 за період з 07.10.2019 по 04.12.2019 (59 діб). Також відповідач надав пояснення про те, що позивачу була виплачена сума 24 945 грн. 59 коп. 11.03.2020 , яка складається з премії за підсумками бойового злагодження у сумі 2600 грн. та компенсації за невикористані дні відпустки, як учаснику бойових дій у сумі 22 685, 88 грн. , утриманий військовий збір.

Ухвалою суду від 10.07.2020 закрито підготовче провадження, а подальший розгляд справи вирішено по суті здійснювати в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2019 №359 старшого сержанта ОСОБА_1 , техніка інформаційно-телекомунікаційного вузла, звільненого у запас Збройних Сил України за п.п."а" п.2 ч. 5 (у зв`язку із закінченням строку контракту), відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 253-РС від 25.12.2019 він був знятий з усіх видів забезпечення. У 2016 році ОСОБА_1 отримав посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_4 від 31.03.2016

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ), учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Відповідно до статті 16-2 Закону "Про відпустки" № 504/96-ВР, учасникам бойових дій надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік. Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей

За період проходження військової служби за 2019 рік старшому сержанту ОСОБА_1 додаткова відпустка, передбачена ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не надавалась, а компенсація за невикористану додаткову відпустку не виплачувалась, що відповідач не заперечує.

Позивач надав суду копію рапорту від 05.12.2019, в якому просить звільнити його з військової служби у зв`язку із закінченням терміну контракту 26.12.2019 та виплатити, зокрема, компенсацію за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за період 2016-2019 рр. Таку компенсацію він мав отримати при звільненні, але при звільнені йому було виплачено компенсацію за невикористану додаткову відпустку за період 2016, 2017, 2018 роки, компенсація не була нарахована та виплачена за 2019 рік. Позивач надав суду копію заяви про виплату компенсації за невикористану додаткову відпустку від 15.02.2020, яку він подав до ВЧ НОМЕР_2 . У запереченнях відповідача від 27.05.2020 останній вказує на виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку 11.03.2020. В підтвердження своїх доводів відповідач надав копію картки особового рахунку, яка свідчить про нарахування позивачу в березні 2020 року суми 22685 грн.88 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку. У тому ж місяці було нараховано 2600 грн. додаткової премії за підсумками бойового злагодження, а з урахуванням військового збору було перераховано на банківську картку позивача суму 24945 грн. 59 коп. (22685 грн.88 коп.+ 2600 грн. -340 грн. 29 коп. = 24945 грн. 59 коп.) Дану суму позивач отримав 11.03.2020, що підтверджується скріншотом особистої сторінки програми "Приват24" про надходження грошових коштів на картковий рахунок позивача, доданим до позовної заяви (арк. справи 30).

Таким чином, підстав для стягнення компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2019 рік немає. На час подання позову позивач отримав зазначену компенсацію за додаткову відпустку за 2019 рік, тому спору щодо отримання компенсації за додаткову відпустку учаснику бойових дій не було.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що суд розглядає саме спори, позовне провадження по вимогах про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік та про зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік, підлягає закриттю.

За правилами, встановленими ч.1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, провадження по справі в частині вказаних позовних вимог підлягає закриттю.

Керуючись ст. 243, 248 , 256, 294, 295 КАС України,

ухвалив:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік та про зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2019 рік.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Ухвала підписана 11.09.2020.

Суддя В.В. Хом`якова