Справа № 465/3718/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 465/3718/18 пров. № А/857/8212/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року (рішення ухвалене у м. Львові, судом під головуванням судді Кузь В.Я.) у справі № 465/3718/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Кухаречка Романа Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

20.06.2018 позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Кухаречка Романа Васильовича, в якому, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила: скасувати постанову відповідача про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 365124 від 10.06.2018 про притягнення її до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 51,00 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, постановленим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. У апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що внесена відповідачем постанова, яка є предметом оскарження, не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. У матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 розпивала спиртні напої у громадських місцях або перебувала у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння і при тому порушила громадський порядок. Жодних медичних оглядів для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння не проводилися ні в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів, ні у лікувально-профілактичних установах. Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що почервоніння шкіри обличчя ОСОБА_1 , нечітка вимова ОСОБА_1 , дезорієнтація в тому, що відбувається вказує на те, що апелянт вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 178 КУпАП. Відеозапис, що долучений до матеріалів справи показує, що позивач не розпивала пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, та не появилася в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображала людську гідність і громадську мораль, а відображає неправомірність дій працівників поліції.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що 10.06.2018 року інспектором УПП у Львівській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Кухаречком Р.В. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 365124, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення до адміністративної відповідальності слугувало те, що ОСОБА_1 10.06.2018 року о 15:25 год, знаходячись поблизу будинку 130 по вулиці Личаківська у місті Львові, знаходилась в п`яному вигляді, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваної постанови. Обставини викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення відповідають дійсності. Як видно з відеозапису, в позивача наявне почервоніння шкіри обличчя, нечітка вимова, дезорієнтація в тому, що відбувається.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі по ч.1 ст. 178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини першої статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в оскаржуваній позивачем постанові та, на думку суду першої інстанції, підтверджується оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Проте, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що позивач перебувала у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння і при тому порушила громадський порядок, своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображала людську гідність та громадську мораль.

Досліджений судом апеляційної інстанції відеозапис не містить відомостей з яких би вбачалась, що позивач явно порушувала загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо. Не містить відеозапис і доказів того, що позивачка мала непристойний зовнішній вигляд, що викликав відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо) чи через сп`яніння позивач повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); чи через стан сп`яніння позивач повністю мала безпорадний безпорадний стан (у непритомному стані).

На зазначеному відеозаписі взагалі не зафіксовано поведінки позивача в громадському місці під час вчинення правопорушення, а лише зафіксовано її поведінку безпосередньо у відділенні поліції.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала у період часу, коли було виявлено адміністративне правопорушення, позивач мала охайний зовнішній вигляд, перебувала на високих підборах, координація її рухів не була порушена, під час спілкування з поліцейськими вела себе стримано, розмовляла спокійно.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 178 КУпАП наступає у випадку не просто перебування особи в стані сп`яніння, а коли особа в такому стані своєю поведінкою чи зовнішнім виглядом ображає людську гідність і громадську мораль. Сам факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці не породжує для останньої відповідальності за ч. 1 ст. ст. 178 КУпАП у разі, якщо така поява не ображає людську гідність і громадську мораль.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, що з наявних у ній документів не вбачається, які саме конкретні фактичні дії, що свідчили б про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці, вчиняла позивач.

Огляд на стан сп`яніння не проводився, відповідної довідки матеріали справи не містять. Так само відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджували вину (пояснення свідків, рапорти працівників поліції, тощо).

Крім того, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

З огляду на ситуацію, яка слугувала передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, беручи до уваги, що позивача притягнуто до відповідальності за перебування у п`яному вигляді в громадському місці, колегія суддів відмічає, що у випадку вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КупАП, повинні були бути присутні інші особи, які мали бути опитані відповідачем як свідки та ствердити, що позивач своїм зовнішнім виглядом ображав людську гідність та громадську мораль.

Разом з тим, жодних пояснень свідків до матеріалів справи не надано.

Посилання відповідача на наявність певних особистих візуальних спостережень та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення позивачем поставленого йому у вину проступку є хибними, оскільки спостереження, переконання, судження та висновки, навіть суб`єкта владних повноважень, мають суб`єктивний характер і у розумінні ст.251 КУпАП та ст. 77 КАС України не є доказами.

Таким чином відповідачем суду не надано доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, а саме, перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль.

Крім того, санкція ч.1 ст. ст. 178 КУпАП передбачає як можливість винесення попередження, так і накладення штрафу на правопорушника. В той же час, відповідачем не надано належного правового обґрунтування щодо підстав застосування до позивача більш суворішого виду покарання у вигляді штрафу.

На підставі вищенаведеного, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не надано належних доказів правомірності свого рішення.

З урахуванням відсутності належних та достатніх доказів вчинення правопорушення колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність підстав для застосування до неї адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Позивачем у цій справі сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 528,60 грн згідно з квитанцією №60788 від 31.07.2020.

Враховуючи зазначене, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 528,60 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 червня 2020 року у справі № 465/3718/18 скасувати та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Кухаречка Романа Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 365124 від 10.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.178 Кодексу України закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, ) судові витрати на сплату судового збору у розмірі 528,60 грн. (п`ятсот двадцять вісім грн. 60 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.