Справа № 800/553/14
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 800/553/14

адміністративне провадження № П/9901/42/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Гімон М.М., Коваленко Н.В., Кравчук В.М., Мороз Л.Л.

секретар судового засідання - Іванова Н.П.,

за участю: позивача, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання незаконним та скасування розпорядження та зобов`язання змінити формулювання причин звільнення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

-визнати незаконним та скасувати розпорядження Президента України №1225/2014-рп від 30.10.2014 у частині звільнення з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (пункт 7-2 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України");

-зобов`язати Президента України змінити формулювання причин звільнення (припинення повноважень) та вважати ОСОБА_1 звільненим за ч. 4 статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що підстави припинення повноважень (звільнення) голів місцевих адміністрацій визначені у статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яка не містить положень щодо припинення Президентом України повноважень голів місцевих державних адміністрацій з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».

Також посилається на те, що оскільки право Президента на звільнення голів місцевих державних адміністрацій при новому обранні Президента передбачене спеціальним Законом, то норми трудового чи іншого законодавства при цьому не підлягають застосуванню, а тому підставою для його звільнення є норми частини 4 статті 9 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Також посилався на те, що оскаржуване розпорядження суперечить Конституції України, Законам України та міжнародним правовим нормам, оскільки під час його прийняття відповідачем порушено принцип верховенства права та принцип індивідуальної відповідальності; вказане розпорядження обмежує та порушує права, закріплені Конституцією України; внаслідок його прийняття він зазнав дискримінації через застосування до нього процедури очищення влади (люстрації) та втручання у приватне життя.

Заперечуючи проти позову, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Посилався на те, що оскільки на момент видання спірного розпорядження існували підстави для звільнення позивача відповідно до Закону України "Про очищення влади", Президент України мав звільнити позивача саме з вказаних у розпорядженні підстав. Таким чином, на думку відповідача, позивачем не доведено факту порушення його прав, спірне розпорядження видано за наявності відповідних правових підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.12.2014 відкрито провадження у справі.

16.12.2014р. позивач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 провадження у справі зупинено до вирішення Верховним Судом України питання щодо внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності положень Закону України «Про очищення влади» Конституції України, питання щодо чого порушено відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.01.2015 у справі №П/800/553/14, та прийняття відповідного рішення Конституційним Судом України.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон №2147-VІІІ).

Згідно з підпунктом 5 пункту 1 Перехідних положень КАС позовні заяви та апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані до Вищого адміністративного суду України як суду першої або апеляційної інстанції та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2018 справу №800/553/14 прийнято до провадження.

22.06.2020р. позивач звернувся до суду з клопотанням про відновлення провадження у справі.

Ухвалою від 17.07.2020 Верховний Суд поновив провадження в адміністративній справі №800/553/14 та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

В ході розгляду справи судом встановлено наступні обставини.

Так, розпорядженням Президента України №47/2013-рп від 18.01.2013 позивача призначено головою Корецької районної державної адміністрації Рівненської області.

18.06.2014 новообраний Президент України Порошенко П.О. звернувся до Прем`єр-міністра України з листом №1-1/467, у якому просив внести на його розгляд подання про звільнення голів місцевих державних адміністрацій у зв`язку із закінченням повноважень Президента України.

На виконання зазначеного листа Кабінет Міністрів України вніс Президентові України подання від 20.06.2014 №7875/0/2-14 про звільнення голів районних, районних в місті Києві державний адміністрацій у зв`язку з закінченням строку повноважень Президента України, в тому числі й позивача.

16.10.2014 набрав чинності Закон України "Про очищення влади" від 16.09.2014 №1682-VII (далі - Закон №1682-VІІ), відповідно до якого, серед іншого, підлягали звільненню з посад голови районних державних адміністрацій, які обіймали сукупно не менше одного року посаду у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року.

Розпорядженням Президента України від 30.10.2014 №1225/2014-рп позивача звільнено з посади голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області з підстав, передбачених Законом №1682-VII (пункт 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України).

На виконання зазначеного розпорядження Президента України позивач видав розпорядження від 07.11.2014 №143-к про припинення своїх повноважень голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області з 07.11.2014 та покладення виконання обов`язків голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області (до вирішення кадрового питання в установленому законодавством порядку) на першого заступника голови районної державної адміністрації Карпушу О.Д.

Не погоджуючись з формулюванням підстав звільнення, викладених у розпорядженні Президента України, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, питання призначення на посади голів місцевих державних адміністрацій та припинення їх повноважень врегульовано статтею 118 Конституції України та статтями 8, 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 №586-XIV (далі - Закон №586-XIV).

Відповідно до частини 4 статті 118 Конституції України голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду і звільняються з посади Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №586-XIV, голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

За правилами частини 2 статті 9 Закону №586-XIV повноваження голів місцевих державних адміністрацій можуть бути припинені Президентом України у разі: 1) прийняття відставки голови відповідної обласної державної адміністрації; 2) подання Прем`єр-міністра України; 3) висловлення недовіри простою більшістю голосів від складу відповідної ради; 4) з інших підстав, передбачених цим та іншими законами України; 5) з ініціативи Президента України.

У разі обрання нового Президента України голови місцевих державних адміністрацій продовжують здійснювати свої повноваження до призначення в установленому порядку нових голів місцевих державних адміністрацій. (ч. 4 ст. 9 Закону №586-XIV).

16.10.2014 набрав чинності Закон України «Про очищення влади», пунктом 1 частини 4 Прикінцевих та перехідних положень якого частину першу статті 36 КЗпП доповнено пунктом 72 такого змісту: трудовий договір може бути припинено з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади".

За змістом статей 1, 3 та пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1682-VІІ звільненню підлягали також особи, які обіймали сукупно не менше одного року у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року посаду голови районної державної адміністрації.

Під час розгляду цієї справи встановлено, що станом на час звільнення позивача з посади голови місцевої адміністрації нового голову адміністрації призначено не було.

Верховний Суд уже розглядала справу з подібними правовідносинами.

Так, у постанові від 20.05.2020р. у справі №800/560/14 Велика Палата Верховного Суду встановила наступне:

«…Як згадано вище, позивач 27 червня 2014 року написав заяву про звільнення за власним бажанням і таким чином виявив свою волю та бажання звільнитися із посади голови районної державної адміністрації. Про таке своє рішення повідомив роботодавця у визначений законодавством строк та спосіб…

…Поряд із цим Кабінет Міністрів України ще раніше, 20 червня 2014 року, вніс Президентові України подання про звільнення голів районних, районних в місті Києві державних адміністрацій у зв`язку з закінченням строку повноважень Президента України. У Поданні на звільнення значився й позивач…»

При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків:

«…Із наведених вище обставин випливає, що на час видання спірного Розпорядження існувало кілька підстав для звільнення позивача з посади. Одні з цих підстав у часі виникли раніше, виражали добру волю й бажання посадової особи звільнитися із займаної посади на прийнятних для нього умовах, інша - фактично випливала із настання події (обрання нового Президента України), з якою пов`язується закінчення строку здійснення повноважень, наданих попереднім Президентом України, а ще інша - у часі виникла пізніше й тягнула для працівника негативні наслідки, які не були спричинені порушенням ним Конституції та законів України, вчиненням злочину або інших несумісних із його посадою дій. Тим часом відповідач обрав підставу, визначену Законом №1682-VІІ, яка погіршила становище позивача…

…Справді, за частиною четвертою статті 9 Закону № 586-XIV, у разі обрання нового Президента України голови місцевих державних адміністрацій продовжують здійснювати свої повноваження до призначення в установленому порядку нових голів місцевих державних адміністрацій. Втім, коли Президент України вирішує припинити повноваження голови районної державної адміністрації не з власної ініціативи, а з підстав, установлених Законом № 1682-VІІ, то за наявності інших підстав, визначених статтею 9 Закону № 586-XIV, у Президента України виникає обов`язок щодо їх реалізацій, оскільки ці підстави з`явилися раніше і з огляду на конституційно та законодавчо визначений статус голови районної державної адміністрації, гарантії та умови перебування його на цій посаді були актуальні на день і час, коли Президент України мав прийняти рішення про припинення повноважень такої посадової особи. Якщо виникла необхідність припинення повноважень голови РДА за об`єктивними критеріями, але існували суб`єктивні підстави звільнення, то переважаючими мають бути підстави припинення повноважень, які є прийнятними для працівника…».

У поданні Кабінету Міністрів України від 20.06.2014р. як і у справі №800/560/14, серед інших, був зазначений і позивач у цій справі ОСОБА_1 як такий, що підлягає звільненню з посади голови Корецької райдержадміністрації Рівненської області у зв?язку з обранням нового Президента України.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, чинного на той час законодавства та актуальних висновків Великої Палати Верховного Суду щодо його застосування, суд дійшов висновку, що на час прийняття розпорядження про звільнення позивача з посади голови місцевої адміністрації у відповідача була альтернативна підстава звільнення позивача з посади така як закінчення повноважень Президента України.

Оскільки за своїми наслідками така підстава була більш сприятливою для позивача і він підлягав звільненню саме за цією підставою, а тому рішення про звільнення з підстав передбачених Законом № 1682-VІІ не можна визнати обгрунтованим - таким, що прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (пункт 3 частини другої статті другої КАС України).

У контексті конкретних обставин цієї справи, у межах заявлених вимог та з огляду на положення статті 235 КЗпП України суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни підстави звільнення позивача з посади голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області.

Оскільки позивач не погоджується лише з підставою звільнення і не заперечує проти самого факту звільнення, за змістом статті 235 КЗпП України визнання формулювання підстав звільнення неправильним є підставою для його зміни і не тягне скасування самого рішення про звільнення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково в межах доводів щодо зміни підстави звільнення позивача.

Керуючись статтями 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кoдексу адміністративнoгo судoчинства України,

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити підставу звільнення ОСОБА_1 з посади голови Корецької районної державної адміністрації Рівненської області згідно розпорядження Президента України №1235/2014-рп від 30.10.2014 з "підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади" (пункт 72 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України)" на "у зв`язку із закінченням строку повноважень Президента України за пунктом 4 частини 2 статті 9 (частина 2 статті 8) Закону України від 09 квітня 1999 року №586-ХІV "Про місцеві державні адміністрації".

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді:

О.П. Стародуб

М.М. Гімон

Н.В. Коваленко

В.М. Кравчук

Л.Л. Мороз