Справа № 640/103/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 вересня 2020 року

Київ

справа №640/103/19

адміністративне провадження №К/9901/20466/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу адвоката Ачкіназі Євгенія Борисовича, який діє в інтересах громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/103/19 за адміністративним позовом громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Громадянка Республіки Вірменія ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної міграційної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - відповідач 2), де просила:

визнати бездіяльність уповноважених осіб Державної міграційної служби України, виражену у незабезпеченні при створенні, супроводженні та підтримці функціонування Єдиного державного демографічного реєстру можливості для Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області виконання вимог статей 4 - 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в частині здійснення Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області обміну посвідки на тимчасове проживання із застосуванням засобів реєстру у строк - за 10 календарних днів до дня закінчення строку її дії;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, яка полягає у недотриманні 26 грудня 2018 року вимог статей 4 - 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» при прийнятті документів для продовження строку дії посвідки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , в тому числі у ненаданні письмової відповіді про неможливість вчинення необхідних дій із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру та опису прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів, а також у невиданні в порушення вимог частини 1 статті 5-3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» посвідки у десятиденний строк з дня отримання заяви про продовження строку дії посвідки;

зобов`язати Державну міграційну службу України забезпечити функціонування Єдиного державного демографічного реєстру з урахуванням положень статей 4 - 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в частині здійснення Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області обміну посвідки на тимчасове проживання із застосуванням засобів реєстру у строк - за 10 календарних днів до дня закінчення строку її дії;

зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області надати ОСОБА_2 опис прийнятих 26 грудня 2018 року із заявою про продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів, та розглянути подані 26 грудня 2018 року документи для продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання шляхом її обміну в порядку статей 4 - 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №322 від 25 квітня 2018 року, та видати на виконання вимог частини 1 статті 5-3 Закону посвідку на тимчасове проживання ОСОБА_3 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями адвокат Ачкіназі Євгеній Борисович, який діє в інтересах громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 КАС України.

10 вересня 2020 року від скаржника на виконання ухвали про залишення без руху надійшла заява про усунення недоліків шляхом, визначеним зазначеною ухвалою Верховного Суду.

Частиною першою статті 334 КАС України передбачено, що за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 640/103/19 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пунктах 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 2040/5550/18.

Крім того, скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема щодо застосування положень пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання» (далі - Порядок № 322) та частини другої статті 5-5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI).

Вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності, а саме справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

За правилами частини п`ятої статті 328 КАС України суд не підлягають касаційному оскарженню зокрема, судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Так, в обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що вирішення даного спору має виняткове значення для позивачки оскілько порушено положення статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 11, 14 Закону України «Про охорону дитинства».

Вказують, що ця справа має значення фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судами апеляційної інстанцій у справах з аналогічними обставинами надано протилежну оцінку та по-різному застосовано Закон України № 3773-VI та Порядок № 322.

Суд, проаналізувавши доводи касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами, приходить до висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а-в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи є достатньо мотивованими та потребують перевірки.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329 - 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Ачкіназі Євгенія Борисовича, який діє в інтересах громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 640/103/19 за адміністративним позовом громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 640/103/19 за адміністративним позовом громадянки республіки Вірменія ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії .

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

О.В. Калашнікова

Судді Верховного Суду