Справа № 560/2559/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/2559/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

10 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року (рішення ухвалене суддею Божук Д.А. 14 липня 2020 року в м.Хмельницький в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 22 травня 2020 року ОСОБА_1 / надалі - апелянт/ звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:

1.1. визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо не призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, отриманої внаслідок травми, що пов`язана із захистом Батьківщини із розрахунку 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві";

1.2. зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, що пов`язана із захистом Батьківщини у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" з врахуванням виплачених сум.

2. В обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідачем за результатами розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги було виплачено 158580 грн., тобто із розрахунку 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що виплачується у разі встановлення інвалідності 2 групи, отриманої внаслідок захворювання. Проте відповідачем не враховано того, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок травми, отриманої у зв`язку із захистом Батьківщини. Розмір одноразової грошової допомоги має складати 528600 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 14 липня 2020 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

5. Апелянт зазначив, що відповідачем за результатами розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги було виплачено 158580 грн., тобто із розрахунку 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що виплачується у разі встановлення інвалідності 2 групи, отриманої внаслідок захворювання. Проте відповідачем не враховано того, що йому встановлено інвалідність внаслідок травми, отриманої у зв`язку із захистом Батьківщини. Розмір одноразової грошової допомоги має складати 528600 грн.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №1090633 від 14.02.2018, позивачу встановлено довічно 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

7. Протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.04.2018 №1139 встановлено, зокрема, що травма, поранення старшого сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1960 року народження: «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Забійно-рвані рани обох колін, тильної поверхні лівої кисті (21.11.2002р.), що підтверджено виписним епікризом командира медичної роти в/ч НОМЕР_1 «М», що в подальшому призвели до розвитку захворювання. Висновок: поранення травма, поранення, захворювання позивача пов`язані із захистом Батьківщини.

8. Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії АВ №1080219 від 14.05.2018 позивачу встановлено довічно другу групу інвалідності. Причина інвалідності - травма, поранення, захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини.

9. Позивач подав до Ізяславського РВК заяву від 20.08.2019 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із отриманням другої групи інвалідності внаслідок отриманої травми, захворювання, каліцтва, пов`язаного із захистом Батьківщини.

10. Листом від 28.08.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 направив на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документи заявника.

11. У цьому листі також вказано, що на вимогу заявника, документи надаються на розгляд комісії МОУ щодо права ОСОБА_1 на отримання грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2018 року).

12. В акті судово-медичного обстеження від 22.12.2014 №646 зазначається про надання заявником документів щодо обставин травми №28 від 24.11.2002 ВЧ НОМЕР_1 та виписного епікризу, але фактично для оформлення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не надав вищевказані документи. Відповідно до інформації, зазначеної у архівних довідках, дані про обставини травми та поранення ОСОБА_1 відсутні.

13. Так, згідно архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.07.2018 №179/1/9082, за архівними документами встановлено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в лазареті військової частини НОМЕР_1 з 16 грудня по 30 грудня 2002 року з діагнозом «Хр. попереково-грижовий радикуліт з ураженням попереків, у фазі загострення», інші відомості стосовно ОСОБА_1 в книзі обліку хворих вищевказаної частини не виявлені. Акти адміністративних розслідувань нещасних випадків в/ч НОМЕР_1 на зберігання до архіву не надходили

14. Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 17.04.2019 №179/1/6573, надати відомості щодо обставин отримання травми, під час розмінування 21 листопада 2002 року ОСОБА_1 по документам військової частини НОМЕР_1 немає можливості, оскільки в перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині за період з 21 по 30 листопада 2002 року ОСОБА_1 не значиться. Повторно повідомлено, що акти адміністративних розслідувань нещасних випадків в/ч НОМЕР_1 на зберігання до архіву не надходили.

15. Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 жовтня 2019 року №135, призначено одноразову грошову допомогу старшому сержанту у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звільненому 07.12.2005, який є особою з інвалідністю II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серія АВ №1090633 від 14.02.2018 - у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, в сумі 158580 грн.

16. ІНФОРМАЦІЯ_3 складено лист від 07.11.2019 на адресу позивача, яким повідомлялось про призначення одноразової грошової допомоги в сумі 158580 грн. Однак доказів надіслання на адресу позивача чи отримання ним цього листа суду не надано.

17. Відповідно до платіжного доручення від 26.12.2019 №1016 проведено виплату призначеної позивачу допомоги.

18. Департаментом фінансів Міністерства оборони України листом від 24.04.2020 № 0290/Г-608/443 розглянуто звернення позивача та повідомлено, що 11.10.2019 прийнято рішення про призначення йому, як особі з інвалідністю II групи (встановленою первинно 14.02.2018) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, одноразової грошової допомоги у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, в сумі 158 580 гривень, яку виплачено в грудні 2019 року.

19. Зазначено, що до документів для призначення одноразової грошової допомоги, як особі з II групою інвалідності внаслідок травми, поранення, захворювання, пов`язаних із захистом Батьківщини, не надано документу, що свідчить про причини та обставини травми та поранення, як це передбачено пунктом 11 Порядку від 25.12.2013 № 975.

20. Такими документами можуть бути витяг з наказу про направлення на лікування в шпиталь з приводу поранення, документи про перебування на лікуванні в медичній установі з приводу поранення, дані архіву військово-медичних документів, запис військової частини у військовому квитку про отримане поранення, довідка, видана військовою частиною про обставини поранення.

21. Зразок довідки про обставини поранення визначено наказами Міністерства оборони України від 04.01.1994 № 2 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України" та від 14.08.2008 № 402 "Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України".

22. Висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи не є документом, що свідчить про обставини поранення, оскільки він визначає, що рубці є наслідком загоєння ран, що могли утворитися внаслідок осколкових поранень та могли бути спричинені в період проходження служби під час виконання бойових дій і не містить підтвердження факту поранення.

23. Висновок Центральної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок поранення складено на підставі висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи, що не порушує вимоги Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, проте він також не визначає обставини поранення.

24. Враховуючи викладене, повідомлено позивача, що після надходження до Департаменту фінансів повного пакету документів, їх буде подано на розгляд Комісії Міністерства оборони України для прийняття відповідного рішення

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

25. Апелянт зазначив, що відповідачем за результатами розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги було виплачено 158580 грн., тобто із розрахунку 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, що виплачується у разі встановлення інвалідності 2 групи, отриманої внаслідок захворювання. Проте відповідачем не враховано того, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок травми, отриманої у зв`язку із захистом Батьківщини. Розмір одноразової грошової допомоги має складати 528600 грн.

26. Відповідач вказав, що позивачем не надано, а військкоматом не направлено Міністерству оборони України документів, що засвідчують про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

27. Копія виписного епікризу, додана до адміністративного позову, завірена самим позивачем, з даної копії неможливо встановити посадову особу, яка підписала даний епікриз, крім того в даному епікризу відсутні дані про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

28. Висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 22.12.2014 № 646, який складений із слів заявника, вказує лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце у 2002 році.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

29. Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

31. Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

32. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9. ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ).

33. Пунктом 2 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, передбачено, що допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

34. За правилами п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

35. Моментом виникнення у апелянта права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності (14.05.2018), а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності.

36. Згідно з п.6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.

37. Також, згідно вказаного пункту Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.

38. Водночас, відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

39. За правилами п.11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу, зокрема, копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

40. Відповідно до п.12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

41. Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

42. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

43. Щодо мотивів, якими керувався відповідач при непризначенні позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, а саме: ненадання документа, що свідчить про причини та обставини травми позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, суд зазначає наступне.

44. Подання передбачених у п. 11 Порядку № 975 документів є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у ст. 16-4 Закону № 2011-XII (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

45. При цьому, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення та травма пов`язані із захистом Батьківщини, не виключає необхідності подання інших, зазначених у п. 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

46. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 822/21/18.

47. Згідно правової позиції Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висловленої у п.64 постанови від 10.04.2019 у справі №822/220/18, вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

48. У вказаній справі Судова палата для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження (п.85).

49. У пунктах 78-83 зазначеної постанови, зазначено, що відсутність документів, визначених пунктом 11 Порядку № 975, зокрема, про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не встановлює обов`язку Міністерства для їх витребування та доведення (за відсутності таких документів), що позивач отримав поранення (контузію, травму, каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення, або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки відповідна комісія Міністерства оборони України приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від обласного військового комісаріату.

50. Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених пунктом 11 Порядку № 975, є заявник та обласний військовий комісаріат за його місцем проживання.

51. З огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути взяті інші достовірні документи.

52. З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах в частині визнання актів судово-медичного дослідження та витягів з протоколу військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, достатніми та належними доказами, у розумінні пункту 11 Порядку № 975, що свідчать про причини та обставини поранення (травми, контузії та захворювання) військовослужбовця, викладених у низці постанов Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, та сформулювала наступний висновок.

53. Документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення.

54. При цьому, неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребовування.

55. Таким чином, колегія суддів зазначає, що документи, додані апелянтом до заяви про призначення одноразової грошової допомоги (зокрема, витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, свідоцтва про хворобу, акт судово-медичного обстеження), вказують лише на характер і давність тілесних ушкоджень.

56. Апелянтом при зверненні із заявою про призначення допомоги не було надано документу, що свідчить про причини та обставини поранення (травми), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є наслiдком вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження.

57. У свою чергу, іншими документами, які були подані ним разом із вказаними заявами, такі обставини не підтверджуються.

58. Як наслідок, Міністерство оборони України, приймаючи рішення про призначення одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю II групи (встановленою первинно 14.02.2018) внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, діяло правомірно, і не мало правових підстав для призначення такої допомоги позивачу як особі з II групою інвалідності внаслідок травми, поранення.

59. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач діяв в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

60. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

61. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

62. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

63. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

64. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

65. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.