Справа № 240/533/20
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 240/533/20

15 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Граб Л.С., розглянувши клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13 серпня 2020 року залишив її без руху та запропонував скаржнику в п`ятиденний строк з моменту отримання ухвали виконати її вимоги та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги в п`ятиденний строк.

28 серпня 2020 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю достатніх коштів, що знаходяться на рахунках передбачених для вказаних виплат.

Ухвалою від 03.09.2020 клопотання ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги-задоволено та продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги до п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Станом на 15.09.2020 недоліки апеляційної скарги відповідачем не усунуто, натомість останнім на адресу суду направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, в зв`язку з відсутністю коштів, що знаходяться на рахунках передбачених для вказаних виплат.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, виходжу із наступного.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Згідно пункту 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів ураховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Отже, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2019 року у справі №826/7030/18 вказав, що виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку-за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку). У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Слід також зазначити, що належними доказами поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року у справі №804/4849/16 (адміністративне провадження №К/9901/52228/18).

Поряд з цим, як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2020 року у справі № 826/13247/18, особа яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, заявником апеляційної скарги жодних документів які б підтверджували здійснення ним заходів щодо отримання коштів для сплати судового збору (подання службових записок), а також результатів за наслідками зазначених заходів, з часу виникнення права на апеляційне оскарження, не надано.

Враховуючи викладене приходжу до висновку, що саме лише посилання на відсутність коштів на рахунках не може бути єдиною та беззаперечною підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання небхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Граб Л.С.