Справа № 340/3215/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м.Кропивницький Справа № 340/3215/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" (вул. Є. Маланюка, 2, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25015, ) до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (вул.Преображенська,2, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25022, ); Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул.Дворцова, 6/7, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006); Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області (просп. Винниченка, 1а, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25022, ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020р. позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду та з урахуванням уточнень складу відповідачів та позовних вимог від 27.08.2020р. просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 29.07.2020 р. винесену старшим державним виконавцем Подільського ВДВС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Пісною В. С. у виконавчому провадженні № 62672201;

- визнати протиправною та скасувати в частині пункту 2 постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.08.2020 р. винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Улюшевим Б. В. у виконавчому провадженні № 62672201;

- визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Улюшева Б. В. щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» виконавчого збору у розмірі 126 031,42 гривень у виконавчому провадженні № 62672201;

- стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» грошові кошти у розмірі 126 031,42 гривень.

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОКСЕН» судові витрати на сплату судового збору в сумі 8408,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ().

Ухвалою суду від 21.08.2020р. позовна заява залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України. (а.с.79,80).

27.08.2020р. позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом подачі уточненого позову, у зв`язку з чим ухвалою суду від 31.08.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10.09.2020р. (а.с.96).

Заперечуючи проти позову відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 07.09.2020р. подав відзив на позов зазначивши, що прийняття оскаржуваної постанови та стягнення виконавчого здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 06.06.2016р. (а.с.106-116).

Відповідачі - Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області правом надати відзив на позов не скористались.

Позивач та відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та Головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в провадженні Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходився на виконанні виконавчий лист №405/3227/19 виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 1250000 грн., 3% річних в розмірі 3082,19 грн., а також судовий збір в розмірі 7232,01 грн., за яким було відкрито виконавче провадження №62672201 та яке в подальшому було передане для виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, постановлено стягнути з позивача виконавчий збір в розмірі 126031,42 грн.

Позивач зазначає, щодо 06 та 07 серпня 2020р. ним самостійно було сплачено грошові кошти за виконавчим документом, при цьому здійснити сплату коштів в більш ранній термін він не мав можливості через відсутність відомостей про банківські рахунки стягувача на які необхідно зарахувати кошти, про що було відомо відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Зазначаючи про добровільне виконання рішення суду, позивач вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2020р. Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист №405/3227/19 у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ноксен» про стягнення грошових коштів в розмірі 1250000 грн., 3% річних за період з 02.04.2019р. по 02.05.2019р. в розмірі 3082,19 грн., а також судовий збір в розмірі 7232,01 грн. (а.с.187,188).

27.07.2020р. вищевказаний виконавчий лист передано стягувачем для примусового виконання до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.118,119).

29.07.2020р. постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження №62672201, а також постановою від 29.07.2020р. стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 126031,42 грн. (а.с.121,122,127).

31.07.2020р. постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виконавчий лист №405/3227/19 від 24.07.2020р. переданий для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та постановою останнього від 04.08.2020р. виконавче провадження прийнято для примусового виконання (а.с.141,142,148,149).

05.08.2020р. позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з листом про надання банківських реквізитів для сплати грошових коштів по виконавчому провадженню №62672201, на що 05.08.2020р. отримав відповідь з реквізитами (а.с.154,155).

Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 07.08.2020р. вживались заходи з примусового виконання виконавчого листа №405/3227/19 від 24.07.2020р., шляхом арешту коштів та майна боржника (а.с.157-160,164,165).

З метою виконання виконавчого листа №405/3227/19 від 24.07.2020р. платіжними дорученнями від 06.08.2020р. №1253, 1254 позивачем сплачено грошові кошти в розмірі 3082,19 грн. та 7232,01 грн. відповідно та від 07.08.2020р. №1262 в розмірі 1250000 грн. (а.с.167-169).

11.08.2020р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавче провадження №62672201 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 та ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.184-186).

Позивач, вважаючи протиправним стягнення виконавчого збору на підставі постанови від 29.07.2020р., звернувся до суду з даними позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 06.06.2016р. (надалі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VІІІ).

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини 1-4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ).

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз вказаних положень ст. 27 Закону №1404-VІІІ вказує на те, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору (не пізніше наступного робочого дня) з дня закінчення виконавчого провадження є те, що виконавчий збір не стягнуто.

Як вже встановлено судом виконавче провадження з виконання виконавчого листа №405/3227/19 від 24.07.2020р. відкрито 29.07.2020р., а закінчення виконавчого провадження відбулось11.08.2020р. у зв`язку з виконанням рішення суду.

Суд зазначає, що часу з моменту видачі виконавчого листа (24.07.2020) та до моменту відкриття виконавчого провадження (29.07.2020) було достатньо часу для того щоб виконати рішення суду в добровільному порядку, в т.ч. і з`ясувати платіжні реквізити стягувача.

Вказані обставини свідчать про фактичне виконання рішення, а не про добровільне його виконання.

Таким чином, суд дійшов висновків, що державним виконавцем, правомірно, за наявності підстав, передбачених статтею 27 Закону №1404-VIII, було прийнято оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.04.2020р. у справі №480/3452/19.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено достатніми та належними доказами факту порушення його прав та охоронюваних інтересів відповідачами в межах спірних правовідносин, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність його дій, вчинених в рамках виконавчого провадження № 62672201, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням відмови в задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не стягуються.

Керуючись ст. ст 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, набирає законної сили у строк та порядку, визначеному ст.272 КАС України.

Рішення суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, визначеної ст. 287 КАС України, оскаржується у строк та порядку, встановленому ч. 6 ст.287 КАС України.

Повните текст рішення виготовлено 14.09.2020р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник