Справа № 200/11898/19-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сторони до суду не з`явились, про час, місце, дату розгляду справи повідомлені належним чином.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради № 186 від 22.08.2019 року "Про демонтаж спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" (місцезнаходження: 87539, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Металургів, буд.57, ) сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

14 липня 2019 року до суду надійшла заява позивача про надання часу для подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, обґрунтована тим, що позивач не може до закінчення судових витрат подати докази, що підтверджують розмір понесених витрат, в зв`язку з перебуванням представника позивача у відпустці.

До суду надійшла заява позивача про стягнення з відповідача судових витрат згідно доданих доказів.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступного.

26 березня 2020 року між адвокатом Лисовим Володимиром Леонідовичем і товариством з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" укладено договір №20 про надання правової допомоги.

Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги №1 від 07.10.2019 року сторони домовились, що вартість послуг з представництва інтересів по справі №200/11898/19-а складає 4200 грн.

15 липня 2020 року адвокат Лисов Володимир Леонідович та товариство з обмеженою відповідальністю " Востокспецреклама " склали акт приймання-передач наданої правової допомоги до договору №20 від 26.03.2019, згідно до якого надано правову допомогу: ознайомлення з матеріалами справи (наказом №186); складання позовної заяви про визнання протиправними нта нечинними наказу №186; подання документів до суду; подання заяви про зупинення провадження по справі.

Як вбачається з дублікату квитанції №0.0..1 від 13.07.2020 позивачем перераховано на рахунок адвоката кошти за послуги з надання правової допомоги в розмірі 4200 грн.

Суд зазначає, що компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Досліджуючи надані документи, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 ст.134 КАС України, тобто розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.ч.2, 3 ст.30 вищевказаного Закону).

Аналіз вищевикладених норм дає підстави вважати, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд має виходити з критерію обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Але, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо однак, вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 7 статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає вказані в додатку до договору та дублікаті квитанції розмір фактичних витрат за надання правової допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" про стягнення судових витрат у справі підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність прийняття додаткового рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради витрати на правничу допомогу в розмірі 4200 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама".

Керуючись ст.ст. 252, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" про стягнення судових витрат - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради (місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Миру, 70, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Востокспецреклама" (місцезнаходження: 87539, Донецька область, м.Маріуполь, пр. Металургів, буд.57, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 4200 грн.

Додаткове судове рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Додаткове судове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Аканов