Справа № 161/21278/19
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/97/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Тиможинського С.А.,

представника відповідачів - Кухарської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.10.2019 року поліцейським роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області, рядовим поліції Царуком В.О. винесено постанову серії ДП 18 № 257720 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП та ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. У вказаній постанові інспектор посилається на те, що 27.10.2019 року о 00:08 год. на 139 км. + 900 м. а/д М-19 сполученням Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече, в с. Княгининок Луцького району, позивач керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2. б ПДР України, в ході перевірки документів виявилось, що у нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1. ґ ПДР України.

З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання.

Просить суд скасувати дану постанову та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з наведених у ньому підстав. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у поданому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 27.10.2019 року поліцейським роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області, рядовим поліції Царуком В.О. відносно позивача винесено постанову серії ДП 18 № 257720 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП та ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 5).

З даної постанови вбачається, що 27.10.2019 року о 00:08 год. на 139 км. + 900 м. а/д М-19 сполученням Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече, в с. Княгининок Луцького району ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху, чим порушив п.п. 9.2. б ПДР України, в ході перевірки документів виявилось, що у нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.п. 2.1. ґ ПДР України.

Згідно п.п. 9.2. б ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних фактичних даних, на основі яких інспектором поліції встановлено наявність адміністративного правопорушення, вину позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідачем не зазначено, так само як і не надано будь-яких належних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного провопорушення.

Крім того, з відеозапису з нагрудного відео реєстратора патрульного поліцейського вбачається, що працівники поліції підійшовши на місце зупинки транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , почали з`ясовувати обставини з`їзду в кювет з його водієм, яким виявився ОСОБА_1 та який повідомив, що з його автомобілем нічого не трапилося. Надалі, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що його транспортний засіб припаркований з порушенням ПДР України, а також попросили пред`явити документи на автомобіль. Однак, з даного відеозапису не вбачається, що позивач під час руху не увімкнув покажчик повороту відповідного напрямку руху, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пункт 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом війни 3 групи (а.с. 6), а тому звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, що свідчить про відсутність вини позивача у порушенні п. 2.1 «ґ» ПДР України.

Відповідно ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», завданнями поліції в тому числі є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Як передбачено статтями 6 та 7 ЗУ «Про національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд вважає, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП та ст. 126 КУпАП не доведена, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, а тому є неправомірною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 121 ч. 2, 251, 280, 288 та 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти № 4 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, рядового поліції Царука Вадима Олександровича серії ДП 18 № 257720 від 27.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк