Справа № 743/1237/20
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1237/20
Провадження № 2-а/743/184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Лазар О.О.

перекладача Хамраєвої Гуллалек

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ріпки адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області до ОСОБА_1 , про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :

Центральне міжрегіональне управління ДМС у м.Києві та Київській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , про продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на шість місяців.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.09.2019 року відповідача примусово видворено та затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.03.2020 року продовжено строк затримання відповідача до 13.09.2020 року, включно.

Приймаючи до уваги, що відповідач не має документів посвідчуючих його особу, являється особою без громадянства, позивач звертався до Чернігівського ПТПІ з проханням заповнити анкету з метою документування на повернення в країну походження, проте відповідач від заповнення анкети відмовився з особистих міркувань.

Таким чином, видворити відповідача за межі України не виявляється можливим.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, та пояснив, що він прибув до Української РСР 04.04.1991 року, постійно проживає в Україні, не набував громадянства Республіки Узбекистан після розпаду СРСР, і не набував громадянства України.

Відповідач нетривалий час з 1992 року перебував у шлюбі з громадянкою України, а паспорт громадянина СРСР втратив.

Відповідач не звертався за наданням йому статуса біженця в Україні і вважає, що як особа без громадянства, він не може утримуватись в ПТПІ та бути видвореним в країну походження. В Україні відповідач тимчасово винаймав житло за різними адресами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Сторони не оспорюють той факт, що відповідач являється особою без громадянства.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.09.2019 року відповідача примусово видворено та затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.09.2019 року набрало законної сили, отже обставини, які встановлені цим рішенням не підлягають доказуванню і судове рішення щодо видворення ОСОБА_1 від 16.09.2019 року підлягає виконанню.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 05.03.2020 року продовжено строк затримання відповідача до 13.09.2020 року, виключно з тих підстав, що він відмовлявся від співпраці з органами ДМС. Вказане рішення вступило в законну силу.

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 20.09.2019 року підтверджується, що відповідач 03.07.1992 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 , однак вподальшому цей шлюб розірвано.

На день реєстрації шлюбу відповідач мав паспорт серії НОМЕР_1 виданий ВС Советобадського РВК Самаркандської області 05.07.1983 року.

Місцем реєстрації відповідача станом на 03.07.1992 року значилась кв. АДРЕСА_1 .

Позивач звертався до Консульського відділу Посольства Республіки Узбекистан в Україні 18.06.2020 року, 08.07.2020 року з метою ідентифікації відповідача, а також до Чернігівського ПТПІ з проханням заповнити анкету з метою документування на повернення в країну походження, проте відповідач від заповнення анкети відмовився з особистих міркувань.

Відповідей з Посольства Республіки Узбекистан позивач не отримував.

Розділом VІ Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБУ від 23.04.2012 року № 353/271/150, визначено порядок дій з ідентифікації та документування іноземців.

Так згідно пункту 1 Розділу VІ зазначеної Інструкції передбачено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування. З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Таким чином, анкета визначеного зразка, заповнена іноземцем, є необхідною складовою для проведення процедури ідентифікації іноземця.

У відповідності до ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що граничний строк затримання відповідача закінчується 13.09.2020 року.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 289 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 13.03.2021 року, включно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Є.А. Жовток