Справа № 182/2430/16-а
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/2430/16-а
Провадження № 2-а/0182/10/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.09.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., за участю представників позивача В`юнченко О.А., Маркової Л.І., представника відповідача Безрукавого С.А., представників третіх осіб Таран Є.М., Панчука О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нікопольська районна рада Дніпропетровської області, Нікопольська районна державна адміністрація про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним адміністративним позовом.

Свої вимоги мотивують тим, що 08 квітня 2016 року Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь».

Однак Нікопольська міська рада Дніпропетровської області не погоджується із зазначеним рішенням, у зв`язку з тим, що воно було прийняте без належних на це підстав та повноважень, оскільки до повноважень сільської ради не належить скасування прийнятих нею ж рішень.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Крім того, не нормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, вважають рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» не підлягає скасуванню, оскільки є актом одноразового застосування. До того ж, вже настав правовий наслідок, зокрема 31 січня 2014 року Нікопольською міською радою затверджено містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Нікополь Дніпропетровської області».

Так, містобудівна документація «Проект внесення змін до генерального плану міста Нікополь Дніпропетровської області», була розроблена на підставі рішення Нікопольської міської ради від 29 квітня 2011 року № 52-7/VI «Про внесення змін до генерального плану м. Нікополя» та завдання на проектування.

Проект внесення змін до генерального плану м. Нікополя та проектні межі міста було погоджено з суміжними територіальними громадами Нікопольського району (Менжинською та Придніпровською сільськими радами), які прийняли відповідні рішення про погодження зазначеного проекту після проведення громадських слухань.

До того ж, відповідно до «Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополя Дніпропетровської області» була розроблена містобудівна документація «План зонування території м. Нікополь» затверджена рішенням Нікопольської міської ради від 30 січня 2015 року № 14-57/VI, а також містобудівна документація «м. Нікополь. План червоних ліній магістральних вулиць загальноміського значення регульованого руху», затверджена рішенням Нікопольської міської ради від 27 березня 2015 року № 49-60/ VI.

Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд задовольнити їх позов та скасувати рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 08 квітня 2016 року № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» та судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 13 травня 2016 року, у відповідності до ст.ст. 117, 118, 165 КАС України в редакції 2005 року заборонено Придніпровській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області вчиняти будь - які дії щодо земельних ділянок відповідно до "Проекту внесення змін до генерального плану міста Нікополя Дніпропетровської області", затвердженого рішенням Нікопольської міської ради від 31 січня 2014 року №125-41/VI до набрання судового рішення у справі законної сили (а.с. 28-30, том 1).

Ухвалою від 13 травня 2016 року, у відповідності до ст. 122 КАС України в редакції 2005 року відкрито провадження по даній справі (а.с.26, том 1).

12 липня 2017 року на адресу суду від виконуючої обов`язки Голови Нікопольської районного ради, ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на даний позов, згідно яких представник третьої особи просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 67-68, том 1). У запереченнях зазначено, що при прийнятті рішення Придніпровській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області від 16 травня 2013 року № 332-40/VI "Про узгодження проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь" депутатами Придніпровської сільської ради не було в повній мірі враховано інтереси жителів територіальної громади Придніпровської сільської ради, не були проведені громадські слухання щодо узгодження генерального плану.

Жителі зазначених громад не були належним чином повідомлені про те, що планується збільшення території міста Нікополя за рахунок земель Придніпровської сільської ради, оскільки проектом внесення змін до генерального плану міста Нікополь передбачалося збільшення території міста на 568,0 га за рахунок земель суміжних Менжинської (126,8 га) та Придніпровської сільських рад (441,2 га).

В той же час, повідомлення про проведення громадського обговорення про початок, строки та процедуру розгляду проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополя, а також про місце де можна ознайомитись з матеріалами генплану, були розміщені на сайті Нікопольської міської ради та в газеті "Нікопольська правда", яка взагалі не розповсюджується на території Нікопольського району.

Дані обставини суттєво вплинули на можливість реалізації прав жителів Придніпровської сільської ради надати свої звернення та пропозиції, захистити своє право на отримання у власність земельних ділянок.

Вважають, що включення земель державної власності в проект генерального плану міста Нікополя видається як порушення норми законодавства щодо власника земель.

Рішенням Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 08 квітня 2016 року № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» порушені права громадян було відновлено.

В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву Нікопольської міської ради, що надійшов 31 жовтня 2017 року на адресу суду від начальника відділу з питань правового забезпечення та роботи зі звернення громадян Нікопольської районної державної адміністрації, О.І. Панчук (а.с. 111-116, том 1). У відзиві зазначено, що рішення Придніпровській сільській раді Нікопольського району Дніпропетровської області від 16 травня 2013 року № 332-40/VI "Про узгодження проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь" є нормативно-правовим актом, оскільки фактично визначає територіальні межі та відповідно зачіпає інтереси усієї територіальної громади, має тривалу дію та не є актом одноразового застосування.

На думку Нікопольської районної державної адміністрації, оскаржуване рішення Придніпровської сільської ради є нормативним документом, який впливає на права та інтереси певного кола осіб, а тому було скасовано відповідачем правомірно.

Нікопольська районна державна адміністрація підтримала позицію викладену в запереченнях Нікопольської районної ради та зазначила, щогенеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Однак Нікопольська міська рада не зазначає, яким чином при розроблені внесення змін до генерального плану міста були враховані приватні інтереси, а саме інтереси власників та землекористувачів чиї земельні ділянки передбачені до включення в межі міста та на яких запланована забудова.

Придніпровська сільська рада не отримувала від Нікопольської міської ради інформацію щодо використання територій; плані будівництва на вказаній території виробництв; інформацію щодо власників та землекористувачів земельних ділянок, які заплановано до включення до меж міста та на яких здійснюватиметься забудова.

Таким чином, при прийнятті рішення Придніпровська сільська рада не врахувала приватні інтереси громадян та не визначила власників земель та землекористувачів.

Тому на думку Нікопольської районної державної адміністрації рішення Придніпровської сільської ради від 08 квітня 2016 року № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» відповідає нормам чинного законодавства та прийнято в його межах та з урахуванням екологічних, економічних та приватних інтересів.

Крім того, в матеріалах справи наявні додаткові пояснення позивача по справі (а. с. 86, 132-133, 189-190, том 1) Позивач зазначає, що 15 листопада 2012 року Нікопольською міською радою в засобах масової інформації, зокрема в газеті "Нікопольська правда" було розміщено офіційне повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації "Проект внесення змін до генерального плану міста Нікополя", про що також були повідомлені Нікопольська райдержадміністрації та Нікопольська районна рада.

25 грудня 2012 року відбулося спільне засідання керівників Нікопольського району та міста Нікополя з питань визначення та погодження території міста та району в "Проекті внесення змін до генерального плану м. Нікополя".

Тому процес погодження меж відповідно до проекту відбувався відкрито, прозоро, з урахуванням зустрічей та нарад, що виключає посилання відповідача та Нікопольської районної ради щодо відсутності належного узгодження проекту з суміжною територіальною громадою.

Нікопольською міською радою, у тому числі враховуючи рішення відповідача від 16 травня 2013 року № 332-40/VI, було прийнято рішення, вчинені дії, які мають правові наслідки, що в свою чергу виключає можливість скасування Придніпровською сільською радою свого ж рішення.

Отже Нікопольська міська рада вважає, що відповідач не може скасувати своє попереднє рішення від 16 травня 2013 року № 332-40/VI, оскільки в результаті прийняття цього рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (розроблено, затверджено містобудівну документацію та з урахуванням погодження меж, план зонування, план червоних ліній, тощо).

Також в матеріалах справи наявний відзив Селищного голови Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області на адміністративний позов Нікопольської міської ради згідно якого, в задоволенні позову просить відмовити (а.с.89-101 том 2).

15 грудня 2017 року набув чинності Кодекс адміністративного судочинства України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

У відповідності до п.10 ч.1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року здійснено процесуальне правонаступництво та замінено Придніпровську сільську раду Нікопольського району Дніпропетровської області на Червоногригорівську селищну раду Нікопольського району Дніпропетровської області у вказаній справі (а.с. 220, том 1).

Ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року зупинено провадження по даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 182/2428/16-а (провадження № 2-а/0182/102/2016) (а.с. 13, том 2).

Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року вказану справу прийнято до свого провадження, поновлено провадження по справі, продовжено розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 36, том 2).

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року закрито підготовче засідання по даній справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с.64-65, том 2).

У судовому засіданні представники позивача В`юнченко О.А., Маркова Л.І. позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача Безрукавий С.А. та представники третіх осіб Таран Є.М., Панчук О.І. просили суд у задоволенні позову відмовити.

Суд вислухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 квітня 2016 року Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області було прийнято рішення № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» (а.с. 6,7, том 1).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначив, що вказане рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» не підлягає скасуванню, оскільки є актом одноразового застосування, який вичерпує свою дію фактом їхнього виконання, тому не може бути скасований чи змінений органом місцевого самоврядування після його виконання. До того ж, вже настав правовий наслідок, зокрема 31 січня 2014 року Нікопольською міською радою затверджено містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Нікополь Дніпропетровської області».

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із реалізацією відповідачем повноважень щодо прийняття рішення, як акту органу місцевого самоврядування. Ці правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 10 цієї ж статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Положенням статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 дано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за Конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема:

а) відсутність факту виконання рішення, що скасовується;

б) відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Натомість ключовим питанням у контексті можливості скасування органом місцевого самоврядування свого владного управлінського рішення, є визначення того, яким за своєю правовою природою є відповідний акт: нормативним чи ненормативним.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Отже, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2013 року у справі № 21-64а13 та 25.05.2016 року у справі № 21-5459а15.

У п. 18 ст. 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Пунктом 19 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Тобто співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що: підставою для ухвалення рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 16.05.2013 року № 332-40/VІ «Про узгодження Проекту внесення змін до Генерального плану м. Нікополь», яке було скасоване оскарженим рішенням, було звернення Нікопольської міської ради від 20.03.2013 року № 10/13/0218-1290 до Придніпровської сільської ради, що мало на меті одержання відповідного погодження від сільської ради, щоб збільшити територію міста для його розвитку в майбутньому; після погодження відповідачем Генерального плану м. Нікополя була розроблена містобудівна документація «Про зонування території м. Нікополь Дніпропетровської області» та містобудівна документація м. Нікополь яка затверджена рішенням Нікопольської міської ради 30.01.2014 року № 125-41/VІ, що свідчить про реалізацію спірного рішення відповідача.

Отже, рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 08 квітня 2016 року № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» є ненормативним правовим актом одноразового застосування, яке вичерпало свою дію фактом його виконання, оскільки: адресатом відповідного рішення є чітко визначений суб`єкт - Нікопольська міська рада, яка на підставі цього рішення реалізувала своє право на розширення меж міста. Це рішення породило певні права та обов`язки щодо управління комунальним майном тільки для Нікопольської міської ради як його адресата; Нікопольською міською радою було розроблено містобудівну документацію задля розширення меж міста (позивач розпочав реалізовувати своє право), а також у зв`язку із його реалізацією виникли права та обов`язки у видавника відповідного індивідуального акта, це рішення не може бути надалі скасоване органом місцевого самоврядування.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24 липня 2019 року у справі №182/2428/16-а(2-а/0182/102/2016).

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що на підставі рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь» виникли правовідносини, пов`язані із реалізацію суб`єктивного права Нікопольської міської ради як суб`єкта управління на розширення меж міста, тому оскаржене рішення, ухвалене Придніпровською сільською радою Нікопольського району Дніпропетровської області не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими, отже, позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, оскільки позивачем не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то судом питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77, 90, 139, 242-244, 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Нікопольська районна рада Дніпропетровської області, Нікопольська районна державна адміністрація про скасування рішення задовольнити.

Скасувати рішення Придніпровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області району від 08 квітня 2016 року № 59-7/VII «Про скасування рішення сільської ради від 16 травня 2013 року № 332-40/VI «Про узгодження Проекту внесення змін до генерального плану м. Нікополь».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Повний текст судового рішення складений 15.09.2020 року.

Суддя: О. В. Рунчева