Справа № 420/8085/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8085/20
УХВАЛА

11 вересня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області щодо не розгляду рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС сектору контррозвідки, захисту національної державності відділу в м. Ізмаїлі УСБУ в Одеській області майора ОСОБА_1 про продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років.

- зобов`язати Управління СБУ в Одеській області розглянути рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС сектору контррозвідки, захисту національної державності відділу в м. Ізмаїлі УСБУ в Одеській області майора ОСОБА_1 про продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років.

31.08.2020 року ухвалою суду адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

04.09.2020 р. за вх. № 34995/20 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що на думку позивача предметом даної справи, не є дії щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Позивач вважає, що на нього розповсюджується ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так позивач вважає, що, оскільки відповідь на адвокатський запит була отримана 13 липня 2020 року та з цієї дати почався відлік часу, коли позивач офіційно дізнався про порушені його права. Позивач вважає, що суд може прийняти дані обставини, щодо пропуску строку, як поважні.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивач в поданому адміністративному позові просить визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області щодо не розгляду рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС сектору контррозвідки, захисту національної державності відділу в м. Ізмаїлі УСБУ в Одеській області майора ОСОБА_1 про продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років та зобов`язати Управління СБУ в Одеській області розглянути рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС сектору контррозвідки, захисту національної державності відділу в м. Ізмаїлі УСБУ в Одеській області майора ОСОБА_1 про продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років.

Суд зазначає, що оскаржуваний рапорт поданий позивачем стосовно продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років.

Тобто, позовні вимоги за даним позовом стосуються питання проходження позивачем публічної служби, за оскарження яких ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний строк, а тому твердження позивача стосовно того, що предметом даної справи, не є дії щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є помилковими.

На думку позивача, відповідь на адвокатський запит стосовно розгляду поданого позивачем рапорту отримана 13 липня 2020 року та саме з цієї дати почався відлік часу, коли позивач офіційно дізнався про порушені його права.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Приписами ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У цій статті містяться терміни "дізналася" та "повинна була дізнатися", що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Суд звертає увагу, що оскаржуваний позивачем рапорт про продовження строку військової служби за контрактом строком на 5 років подано на розгляд 09.12.2020 року, а до суду позивач звернувся 25.08.2020 року.

Будь яких обґрунтованих підстав поважності пропуску позивачем строку звернення до суду чи обставин, які об`єктивно унеможливили звернутись до суду з даним позовом вчасно позивачем до суду не надано.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а наведені у заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду обставини суд не вважає поважними.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАСУ), у цій статті містяться терміни "дізналася" та "повинна була дізнатися", що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому доведення факту, через який позивач на протязі більше 2 років не знав про порушення свого права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

В ухвалі від 22.01.2019 року по справі № 360/2999/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність доведення позивачем та надання допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена така ж позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

"Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Частиною 2 ст.44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16, зокрема вказав, що Позивна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена. Позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Суд звертає увагу, що за змістом ст. 122 КАС України, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Також слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, позивач знав, що попередній контракт на проходження військової служби має дату закінчення 27.02.2020 року, а тому усвідомлював порушення відповідачем своїх прав.

Суд критично відноситься до посилань позивача на те, що відлік часу, коли позивач офіційно дізнався про порушені його права починається з 13 липня 2020 року, з дати отримання відповіді на адвокатський запит стосовно розгляду поданого позивачем рапорту, адже нормами ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

За практикою Європейського Суду з прав людини, у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський Суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Вказані судом недоліки повинні бути усунуті шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 248, 256, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, викладені у заві від 04.09.2020 р. за вх. № 34995/20.

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачу.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.М. Токмілова