Справа № 200/7183/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 р. Справа№200/7183/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення №54 від 24 червня 2020 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2020 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №54 від 24 червня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до заяви від 22 червня 2020 року відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру";

- зобов`язати Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугою років відповідно до заяви від 22 червня 2020 року з розрахунку 90% від розміру заробітної плати без обмеження її максимального розміру та без обмеження максимального розміру пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001, який діяв під час його працевлаштування та подальшої роботи, при наявності стажу роботи 20 років та розрахунку пенсії у розмірі 90% розміру заробітної плати без обмеження максимального розміру пенсії.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №54 від 24 червня 2020 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

Вважає, що вказане рішення є незаконним та таким, що порушує його право на пенсію за вислугу років.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що при розгляді наданих документів Управлінням було встановлено, що позивач має загальний стаж роботи 22 роки 7 місяців 24 дні, з них стажу роботи за вислугу років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону України №1697, Постанови №657 складає 17 років 10 місяців 2 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 10 місяців 2 дні.

Для визначення права на пенсію за вислугу років не зараховано половину строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навальних закладів денної форми навчання, так як у дипломі сер. НОМЕР_1 не визначена денна форма навчання.

У зв`язку з тим, що на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років стаж за вислугу років ОСОБА_1 складає менше ніж 24 роки 6 місяців, Управлінням винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно до Закону України №1697/а.с.50-53/.

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху/а.с.39/.

11 серпня 2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження/а.с.42-44/.

Ухвалою від 12 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні/а.с.46/.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.п.2 п.9 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено у наступній редакції: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п.2 прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Даний закон набрав чинності 17 липня 2020 року.

Клопотань про продовження строку розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 /а.с.16-20/.

Відповідач - Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є юридичною особою (), яке в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

22 червня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років за №1507/а.с.59/.

Разом із заявою була надано наступні документи: заява №1507 від 22 червня 2020 року про призначення пенсії; копія паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області від 19 червня 1997 року; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного коду; копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; копія диплома про навчання НОМЕР_1 ; копія трудової книжки НОМЕР_4 ; довідка від 22 червня 2020 року №21-1305зп про складові заробітної плати

24 червня 2020 року відповідачем прийнято рішення №54 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, в якому зазначено, що позивач має загальний стаж роботи 22 роки 7 місяців 24 дні, з них стажу роботи за вислугу років, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону України №1697, Постанови №657 складає 17 років 10 місяців 2 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 10 місяців 2 дні.

Для визначення права на пенсію за вислугу років не зараховано половину строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навальних закладів денної форми навчання, так як у дипломі сер. НОМЕР_1 не визначена денна форма навчання.

У зв`язку з тим, що на день звернення за призначенням пенсії за вислугу років стаж за вислугу років ОСОБА_1 складає менше ніж 24 роки 6 місяців, Управлінням винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно до Закону України №1697./а.с.36-37/.

Не погодившись правомірністю із прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положеннями ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом положень ст.ст. 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У період роботи позивача в органах прокуратури частиною 1 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789 (в редакції до внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668), передбачалося, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Частиною 5 цієї статті встановлювалося, що до 20 річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, у тому числі стажистами та слідчими, на виборних посадах у державних органах, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися у прокуратуру, половина навчання у вищих навчальних закладах.

Правила щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції закону від 12.07.2001 № 2663-ІІІ) поширюються не тільки на прокурорів, які мали необхідний трудовий стаж, що надавав їм право на призначення пенсії за вислугу років до введення в дію нового правового регулювання, але й тих, хто почав свою професійну діяльність на посаді прокурорів у період дії законодавства, яке передбачало право на призначення пенсії за вислугу років зі стажем роботи не менше 20 років.

На теперішній час діє Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 (далі - Закон №1697)

Відповідно ч. 1 ст. 86 цього Закону України «Про прокуратуру» №1697 встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

- по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

- з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Тобто, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 збільшено стаж роботи, що дає позивачу право на пенсію за вислугу років, у порівнянні зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789 (у редакції закону від 12.07.2011) з 20 років до 24 років 6 місяців, що є звуженням його прав у розумінні Конституції України.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 судом встановлено, що останній працював:

- з 01 вересня1997 року по 29 червня 2002 року навчання в Націоанльній юридичній академії України ім. Я.Мудрого;

- з 30 липня 2002 року по 14 січня 2004 року робота на посаді старшого помічника прокуратури Ленінського району м. Донецька;

- з 14 січня 2004 по 18 лютого 2011 року робота на посаді старшого слідчого прокуратури Ленінського району м. Донецька;

- з 18 лютого 2011 року по 12 липня 2012 року робота на посаді прокурора відділу нагляду за розслідуванням кримінальних справ слідчими органів прокуратури слідчого управління прокуратури Донецької області;

- з 12 липня 2012 року по 24 вересня 2014 року робота на посаді заступника Шахтарського міжрайонного прокурора прокуратури Донецької області;

- з 24 вересня 2014 року по 04 лютого 2015 року робота на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Донецької області;

- з 04 лютого 2015 року по 12 березня 2015 року робота на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Донецької області;

- з 12 березня 2015 року по 26 травня 2015 року робота на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Донецької області;

- з 26 травня 2015 року по 06 серпня 2015 року робота на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури Донецької області;

- з 06 серпня 2015 року по 19 лютого 2016 року робота на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Донецької області;

- з 19 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року робота на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області;

- з 26 лютого 2016 року по 14 вересня 2016 року робота на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області;

- з 14 вересня 2016 року по 25 квітня 2019 року робота на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Донецької області;

- з 26 квітня 2019 року по 22 серпня 2019 року робота на посаді прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську (з місцем постійної дислокації у місті Краматорську) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- з 22 серпня 2019 року по 11 грудня 2019 року робота на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України;

- з 11 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року робота на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях Державного бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Генеральної прокуратури України;

- з 02 січня 2020 року по 16 січня 2020 року робота на посаді прокурора відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої та транснаціональної злочинності Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора;

- 16 січня 2020 року по 05 травня 2020 року робота на посаді заступника начальника відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої та транснаціональної злочинності Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора;

- з 05 травня 2020 року (по час звернення до органів Пенсійного Фонду України з заявою про призначення пенсії - 22 червня 2020 року) робота на посаді прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора /а.с.29-34/.

Відповідно до довідки про складові заробітної плати від 22 червня 2020 року №21-1305, загальний розмір надбавок, премій та інших виплат за період з 01 квітня 2015 року по 31 березня 2020 року складає 4 076 629,69 грн. Посадовий оклад 40989,00грн, оклад за військовим званням 0,00грн, надбавка за вислугу років 12296,70грн(30%)/а.с.25,26-28/.

Страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 24 днів з них стажу роботи за вислугу років, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону України №1697, Постанови №657 складає 17 років 10 місяців 2 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури 17 років 10 місяців 2 дні.

Відповідачем для визначення права на пенсію за вислугу років не зараховано половину строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навальних закладів денної форми навчання, так як у дипломі сер. НОМЕР_1 не визначена денна форма навчання.

Суд не погоджується із даною позицією відповідача з огляду на наступне.

В додатку до диплому виданому на ім`я позивача зазначено, що ОСОБА_1 в період з 01 вересня 1997 року по 29 червня 2002 року проходив навчання з відривом від виробництва в Національній юридичній академії імені Я.Мудрого.

Згідно вимог сч.3 т.42 Закону України «Про освіту» №1060-ХІІ від 23 травня 1991 року (в редакції, що діяла на момент навчання та отримання позивачем вищої освіти) підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна, дистанційна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Очна (денна) форма навчання є основною формою здобуття певного рівня освіти з відривом від виробництва.

З огляду на, що суд не приймає доводи відповідача, що в дипломі серії НОМЕР_5 , виданому на ім`я позивача не зазначена форма навчання.

З наданих суду документів вбачається, що позивач 4 роки 10 місяців навчався на денній формі навчання в Національній юридичній академії України імені Я.Мудрого, тобто при призначенні пенсії за вислугою років, відповідач мав би зарахувати половину строку навчання а саме, 2 роки і 5 місяців.

На день звернення за призначенням пенсії за вислугу років стаж за вислугу років ОСОБА_1 складає більше ніж 24 роки 6 місяців, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону України №1697 та Постанови №657.

На момент звернення з заявою про призначення пенсії, стаж вислуги, що дає право на пенсію за вислугою років, на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", складає більше 20 років. До нього входить половина строку навчання за спеціальністю «Правознавство» (денна форма навчання за державним замовленням); робота в органах прокуратури (на посадах помічника прокурора, прокурора). Отже, стаж роботи позивача складає 25 років 24 днів.

З урахуванням викладеного, позивач має право для призначення пенсії за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України видокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням викладеного, відповідач при розгляді заяви позивача про призначення пенсії мав застосувати положення ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції до внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3688-VІ від 08.07.2011, оскільки внесеними вказаним Законом, а також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" №213-VІІІ від 02.03.2015 змінами, в порушення ст. 22 Конституції України було звужено зміст та обсяг соціальних гарантій працівників прокуратури.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вперше у рішенні у справі "Міллер проти Австрії'" від 16 грудня 1974 року, де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і у рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Аналогічні висновки містяться в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у п. 23 рішення «Кічко проти України» від 08.11.2005, а саме якщо правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

З урахуванням викладеного, рішення №54 від 24 червня 2020 року Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 призначенні пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" слід визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, відновлення права позивача на призначення пенсії полягає у зобов`язанні пенсію за вислугу років з 22 червня 2020 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати, згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 22 червня 2020 року за №21-1305, без будь-яких обмежень або виключень з цієї статті, без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії і граничного розміру пенсії.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підстав наведеного, керуючись ст.ст. 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Миру, 35, м. Бахмут, 84500, ) про визнання незаконним та скасування рішення №54 від 24 червня 2020 року, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №54 від 24 червня 2020 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до заяви від 22 червня 2020 року відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити призначення ОСОБА_1 з 22 червня 2020 року пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом №3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 року №2663-111, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати, згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 22 червня 2020 року за №21-1305, без будь-яких обмежень або виключень з цієї статті, без обмеження максимального розміру заробітної плати для розрахунку пенсії і граничного розміру пенсії.

Стягнути з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул. Миру, 35, м. Бахмут, 84500, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840,80 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження. Повне судове рішення складено та підписано 15 вересня 2020 року.

РРішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов