Справа № 240/9028/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/9028/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

16 червня 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Попільнянської селищної ради Житомирської області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення 34 сесія 7 скликання Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №1041 від 12 березня 2020 року в частині відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність /на виконання пункту 3 рішення/ ОСОБА_1 /пункт 7 рішення/, призупинення розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність до затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на тepитopії Попільнянської об`єднаної територіальної громади та проведення повної інвентаризації земель, визначення цільових призначень земельних ділянок і потреб громадян у користуванні земельними ділянками /пункт 3 рішення/;

- зобов`язати Попільнянську селищну раду Попільнянського району Житомирської області повторно розглянути заяву від 3 січня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради площею 2 гектари з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що звернулась до відповідача, як багатодітна мати, з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради площею 2 га з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства. Відповідач відмовив у задоволенні клопотання позивача з посиланням на призупинення розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність до затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Попільнянської селищної об`єднаної територіальної громади та проведення повної інвентаризації земель, визначення цільових призначень земельних ділянок і потреб громадян у користуванні земельними ділянками. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та зазначає, що воно не відповідає за змістом протоколу сесії ради, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

10 серпня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.33-34), відповідно до змісту якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач у відзиві зазначив, що звернення позивача було розглянуто по суті на засіданні ради та прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність (на виконання пункту 3 рішення). Підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало ненадання позивачем графічних матеріалів, що позбавило раду можливості ідентифікувати місце розташування земельної ділянки, а отже і встановити відповідність місця її розташування. Дана обставина підтверджується особисто поданою заявою ОСОБА_1 , де зазначено прохання виділити земельну ділянку орієнтовною площею 2,000 га, яка знаходиться на території Попільнянської селищної ради без прив`язки на місцевості.

Також у зв`язку із надходженням великої кількості звернень від громадян щодо отримання земельних ділянок у власність, виникла необхідність у розробленні та прийнятті Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства з метою створення рівноправних та прозорих умов виділення земельних ділянок та справедливої реалізації прав громадян.

На підставі наведеного, відповідач вважає, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування пункту 7 рішення Попільнянської селищної ради №1041 від 12 березня 2020 року.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 3 січня 2020 року ОСОБА_1 у порядку та спосіб встановлений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним кодексом України звернулася до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради площею 2 гектари з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, про що свідчить опис вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги від 3 січня 2020 року реєстраційний №672/K-672-2020 (а.с.6-7).

На 24 засіданні сьомого скликання від 5 лютого 2020 року Постійна комісія з питань земельних відносин, будівництва та житлово-комунального господарства Попільнянської селищної ради рекомендувала відкласти розгляд заяви ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю додаткового вивчення даного питання (пункт 37 рекомендацій) (а.с.8-12).

Рішенням №1008 від 11 лютого 2020 року (пункт 37) 33 сесія 7 скликання Попільнянська селищна рада відклала розгляд заяви ОСОБА_1 у зв`язку з необхідністю додаткового вивчення даного питання без наведення необхідного обґрунтування, підстав та мотивів (фактичних і юридичних) (а.с.13).

Однак, як зазначив у позові позивач, іншим громадянам такі рекомендації надавалися позитивно без жодних аргументів, тобто, на думку позивача, мало місце надання безпідставної переваги щодо надання земельної ділянки.

На 28 засіданні сьомого скликання від 10 березня 2020 року Постійна комісія з питань земельних відносин, будівництва та житлово-комунального господарства Попільнянської селищної ради не розглядала заяву ОСОБА_1 , оскільки пункт 3 рекомендацій містить рекомендацію не розглядати заяви щодо невизначеного кола осіб, що на думку позивача є неприпустимим (а.с.16-18).

Рішенням №1041 від 12 березня 2020 року 34 сесія 7 скликання Попільнянська селищна рада у пункті 7 відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність (на виконання пункту 3 рішення) (а.с.20).

Пункт 3 рішення від 12 березня 2020 року 34 сесії 7 скликання Попільнянської селищної ради передбачає призупинення розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність до затвердження Положення про порядок надання земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності на території Попільнянської селищної об`єднаної територіальної громади та проведення повної інвентаризації земель, визначення цільових призначень земельних ділянок і потреб громадян у користуванні земельними ділянками.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад входить вирішення відповідно до закону питань з врегулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За статтею 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно з частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 Земельного кодексу України).

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Стаття 118 Земельного кодексу України містить порядок процедури відведення земельних ділянок, регламентуючи на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, обов`язок суб`єкта владних повноважень протягом місяця розглянути заяву про надання дозволу на виготовлення проектної документації.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положення статті 121 Земельного кодексу України передбачають норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Відповідач в оскаржуваному рішенні №1041 від 12 березня 2020 року, прийнятому на 34 сесії 7 скликання, відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність із підстав, які не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України (пункт 3 рішення №1041 від 12 березня 2020 року про призупинення розгляду заяв про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі у власність).

Відповідачем було надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив інші підстави для відмови у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою, ніж ті, які зазначені в рішенні Попільнянської селищної ради від 12 березня 2020 року №1041, у зв`язку з чим судом не можуть бути прийняті доводи відовідача.

На виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не доведено правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1681,60 грн. У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 1681,60 грн.

Керуючись статтями 72, 77, 143, 243-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Попільнянської селищної ради Житомирської області (вул.Богдана Хмельницького, 7, смт.Попільня, Попільнянський район, Житомирська область, 13501, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення 34 сесії 7 скликання Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області №1041 від 12 березня 2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність.

Зобов`язати Попільнянську селищну раду Попільнянського району Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 3 січня 2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності Попільнянської селищної ради площею 2 гектари з метою передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області на користь ОСОБА_1 1681,60 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін