Справа № 520/7984/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 р. Справа № 520/7984/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення. зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV, починаючи з 16 грудня 2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_1 в Будівельному управлінні №112 тресту "Південтрансбуд" з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 16 грудня 2019 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням суду;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати дострокової пенсії за віком з 16 грудня 2019 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків. 05.03.2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 вказаного вище Закону. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року відмовлено у призначенні йому пенсії відповідно до Закону №1058-ІV з підстав того, що стаж позивача складає є 23 роки 7 місяців 20 днів замість необхідних 25 років. Позивач зазначив, що пенсійним органом не зараховано до загального трудового стажу період його роботи в БУ №112 тресту «Південтрансбуд» (нині - ПрАТ «Харківтрансбуд») з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року. В разі зарахування вказаного періоду роботи страховий стаж позивача буде складатиме більше 25 років, що є достатнім для призначання дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV. З посиланням на численну практику Верховного Суд позивач зазначив, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що ОСОБА_1 05.03.2020 року звернувся до Головного управління із заявою про призначення дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій згідно п. 4 ст. 115 Законом України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням розглянуто заяву позивача та всі надані до неї документи та 06.03.2020 року винесло рішення № 1007 про відмову в призначенні йому дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років, передбаченого законодавством України (у позивача 23 роки 7 місяців 20 днів) та відсутністю оформленою належним чином довідки про участь у бойових діях відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2015 № 22-1.

Так, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд», оскільки запис в трудовій книжці про реорганізацію підприємства зазначено без порядкового номеру, а також відсутні дані щодо наказів про звільнення та прийняття на роботу у зв`язку з реорганізацією на підприємстві, тому такий запис у трудовій книжці не може створювати правових наслідків та зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача. Крім того, довідка Харківського ОРВК від 12.12.2019 року № 380/СВ, яка надана позивачем до заяви про призначення пенсії, видана неналежним чином, як того вимагає додаток 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, оскільки в довідці не вказано підставу надання із посиланням на первинні документи, тому прийняти її до уваги неможливо. Отже, оскаржуване позивачем рішення Головного управління ПФУ в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV прийнято у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

У наданій до суду відповіді на відзив представник позивача підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, та просив суд задовольнити позовні вимоги повністю. Також зазначив, що на адресу позивача, після звернення до суду з даним позовом, пенсійним органом направлено ще одне рішення про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком, з тими самими реквізитами, що і оскаржуване, яке містить додаткові підстави для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно записів довідки Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Збройних Силах з 29 червня 1983 року по 19 червня 1985 року. Приймав участь в бойових діях у складі діючої армії виконуючи інтернаціональний обов`язок (ДРА). ДА: в/ч 2042 - з 13.06.1985 року по 16.06.1985 року, на день звільнення з військової служби мав військове звання - ефрейтор. Підстава видачі довідки: військовий квиток гр. ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 .

Позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджено копією посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого Харківським облвійськкоматом.

Як свідчать матеріали справи, 05.03.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особі, яка досягла 55 років та має стажу роботи більше 25 років.

Проте, рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій згідно п.4 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років.

В обґрунтування відмови зазначено, що відповідно до п.4 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, та за наявності страхового стажу не менше 25 років. На підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 23 роки 7 місяців 20 днів. До страхового стажу, з урахуванням якого визначається право на пенсію, не зараховано період роботи в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд» з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року оскільки запис про перейменування організації зазначено без порядкового номеру записів трудової книжки та без належного оформлення зазначеного запису.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій згідно п.4 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У відзиві на позов представник пенсійного органу також зазначив, що в наданій позивачем разом із заявою про призначення пенсії довідці Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ не вказано підставу надання із посиланням на первинні документи, як того вимагає додаток 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, тому прийняти її до уваги неможливо, що на думку пенсійного органу свідчить про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком.

Щодо неприйняття ГУ ПФУ в Харківській області до уваги записів трудової книжки позивача при вирішенні питання зарахування спірного періоду його страхового стажу, з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 від 10.08.1989 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу в будівельне управління №112 тресту «Південтрансбуд» на посаду будівельного майстра з 07.08.1989 року (наказ № 169 від 07.08.1989 року).

В трудові книжці також міститься запис, згідно якого на підставі наказу тресту «Південтрансбуд» № 389 від 29.12.1992 року, з 01.01.1993 року будівельне управління №112 тресту «Південтрансбуд» реорганізовано в Харківське спеціалізоване підприємство транспортного будівництва «Харківтрансбуд». У зв`язку з реорганізацією підприємства до трудової книжки також внесено запис 01.01.1993 року про продовження роботи позивача будівельним майстром на вказаному підприємстві.

29.07.1993 року позивача звільнено з займаної посади за власним бажанням (наказ №219к від 29.07.1993 року) (а.с. 27 - 31).

В оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року зазначено, що період роботи ОСОБА_1 в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд» з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року не зараховано до загального страхового стажу, оскільки дані про перейменування організації зазначено без порядкового номеру записів в трудовій книжці та без належного оформлення зазначеного запису.

У відзиві на позов також зазначено, що у зв`язку з реорганізацією підприємства в трудовій книжці відсутні записи про звільнення та прийняття позивача на роботу.

Суд не погоджується з такими твердженнями пенсійного органу, виходячи з наступного.

Вимоги щодо ведення трудової книжки та оформлення записів в ній, визначені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі за текстом - Інструкція № 58).

Згідно п.1.1 розділу І Інструкції № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункти 2.1, 2.3, 2.4 розділу ІІ Інструкції № 58).

Суд зауважує, що Інструкцією № 58 не передбачено порядок внесення запису записів про звільнення та прийняття позивача на роботу у зв`язку з реорганізацією підприємства, тобто відсутня вказівка щодо необхідності внесення роботодавцем таких записів.

В свою чергу, пенсійний орган не посилався на жоден нормативний акт, який би вказував, як саме повинен вноситися підприємством до трудової книжки запис про його реорганізацію, зокрема записи про звільнення та прийняття співробітника на роботу у зв`язку із реорганізацією підприємства, на якому він працює. Пункти Інструкції № 58, на які посилається пенсійний орган, є загальними та не встановлюють порядку внесення записів щодо прийняття/звільнення особи на роботу/з роботи у зв`язку із реорганізацією підприємства.

Слід зазначити, що у зв`язку з реорганізацією БУ № 112 в Харківське СПТБ «Харківтрансбуд» (наказ № 389 від 29.12.1992 року) до трудової книжки ОСОБА_1 01.01.1993 року внесено запис про продовження роботи позивача будівельним майстром на вказаному підприємстві.

Згідно пункту 2.27 Інструкції № 58, запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Суд зауважує, що відсутність порядкового номеру запису про реорганізацію підприємства не може слугувати належною підставою для відмови у зарахуванні до загального стажу спірного періоду роботи позивача з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року, оскільки таки дані є формальністю та не впливають на зміст самого запису.

На особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Як встановлено судом із трудової книжки позивача НОМЕР_3 від 10.08.1989 року, всі записи, які не приймаються пенсійним органом до уваги, зроблені акуратно, без виправлень, записи щодо прийняття позивач на роботу (07.08.1989 року) та звільнення з роботи (29.07.1993 року) внесено підприємством на підставі наказів, зокрема, запис про звільнення містить посилання на статтю КЗпП, записи скріплені печатками підприємства, що відповідає Інструкції № 58.

При цьому, відповідач не надав жодних належних доказів, які б підтверджували, що дані, які відображені у трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні відомості.

Таким чином, відомості у трудовій книжці позивача є повними, містять в собі вичерпну інформацію про роботу ОСОБА_1 в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд» (після реорганізації - Харківське спеціалізоване підприємство транспортного будівництва «Харківтрансбуд») у період з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року, що складає 3 років 11 місяців 22 дні.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд» (після реорганізації - Харківське спеціалізоване підприємство транспортного будівництва «Харківтрансбуд») з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року.

Суд зауважує, що окрім неналежного заповнення трудової книжки позивача, жодних інших підстав для відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року не наведено.

Однак, у відзиві на позов зазначено, що при вирішенні питання про призначенні позивачу дострокової пенсії за віком згідно п.4 ч.1 статті 115 вказаного Закону пенсійним органом не приймається до уваги даних довідки Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ, оскільки в ній не вказано підстав її надання із посиланням на первинні документи, як того вимагає додаток 2 Порядку № 637.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до абз.3 пп.5 п.2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), документи, які засвідчують особливий статус особи: терористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637), а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Судом встановлено, що разом із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачем надавалися до пенсійного органу копії наступних документів: паспорту серії НОМЕР_4 , трудової книжки НОМЕР_3 від 10.08.1989 року, військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 29.06.1983 року, посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого 08.06.2016 року (дублікат), а також довідку Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ (а.с. 18 - 31).

У довідці Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в Збройних Силах з 29 червня 1983 року по 19 червня 1985 року. Приймав участь в бойових діях у складі діючої армії виконуючи інтернаціональний обов`язок (ДРА). ДА: в/ч 2042 - з 13.06.1985 року по 16.06.1985 року, на день звільнення з військової служби мав військове звання - ефрейтор. Підстава видачі довідки: військовий квиток гр. ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 (а.с. 23).

Згідно записів військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 29.06.1983 року, позивач проходив військову службу з 29.06.1983 року по 19.06.1985 року, 23.06.1985 року направлений до Ленінського РВК м. Харкова на військовий облік (а.с. 24 - 25).

Згідно копії посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого Харківським облвійськкоматом, позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с. 22).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що у період з 1983 року по 1985 роки позивач перебував на військовій службі та у 1985 році приймав участь у бойових діях у складі діючої на той час армії, є учасником бойових дій.

При незарахуванні даних довідки пенсійний орган послався на пункт 6 Порядку № 637.

Статтею 57 Закону України від 05.11.1991 №1788-Х-ІІ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 6 Порядку №637, військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток N 2).

Отже, пункт 6 вказаного Порядку регулює питання надання відповідних документів, необхідних при зарахуванні військової служби до трудового стажу особи.

Суд зауважує, що позивач не оскаржує дії (бездіяльність) пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні йому до страхового стажу періоду військової служби. В даному випадку, спір між позивачем та пенсійним органом виник виключно у зв`язку із відмовою останнього зарахувати до страхового стажу позивача спірного періоду роботи на підприємстві та призначенням пенсії відповідно до пункту 4 ч. 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, посилання відповідача на невідповідність змісту довідки Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ пункту 6 Порядку № 637, як підстави для відмови у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі п. 4 ч. 1 статті 115 вказаного Закону, є безпідставними та не приймаються судом до уваги.

При цьому, окремо суд зауважує, що дані довідки Харківського ОРВК від 12.12.2019 року №380/СВ, в тому числі підстави її складання, відповідають вимогам, викладеним в додатку 2 до Порядку № 637, що також свідчить про безпідставність пенсійного органу щодо неможливості її неврахування при вирішенні питання призначення дострокової пенсії.

Відповідно до змісту п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у 1985 році брав участь у бойових діях у складі діючої на той час армії, має посвідчення учасника бойових дій, його загальний страховий стаж у сукупності складає 27 років 7 місяців 12 днів (підтверджений пенсійним органом 23 роки 7 місяців 20 днів та встановлений судом період роботи позивача в БУ №112 тресту «Південтрансбуд» (після реорганізації - Харківське СПТБ «Харківтрансбуд» 3 років 11 місяців 22 дні - з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року), на момент звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилося 55 років (позивач 15.12.1964 р.н.), тому наявні підстави для призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке було направлено позивачу та ним отримано під час розгляду даної адміністративної справи в суді, суд зазначає, що за заявою позивача щодо призначення йому пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №1007 від 06.03.2020 року, яке долучено до матеріалів справи та надано позивачем при подачі позову. Направлення позивачу іншого рішення іншого змісту, яке містить додаткові підстави відмови у призначенні пенсії, діючим законодавством не передбачене, проте правова оцінка всім доводам відповідача, викладеним у відзиві на адміністративний позов, надано судом під час розгляду даної справи.

З приводу позовної вимоги позивача призначити та виплачувати йому дострокову пенсію за віком з 16.12.2019 року, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

В оскаржуваному рішення ГУ ПФУ в Харківській області зазначено, що позивач із заявою про призначення йому дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернувся 05.03.2020 року.

Досягнувши пенсійного віку (15 грудня 2019 року позивачу виповнилося 55 років) позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому дострокової пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 05.03.2020 року, що не заперечувалося сторонами та зазначено в оскаржуваному рішенні Отже, в даному випадку, за статтею 45 Закону пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з 16 грудня 2019 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, враховуючи, що його звернення за пенсією відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 16 грудня 2019 року призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за даним позовом шляхом надання відповідачем у встановлений строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується відповідно до статті 139 КАС України, оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 134, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 371, 382, п.3 Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення. зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1007 від 06.03.2020 року про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 в будівельному управлінні №112 тресту «Південтрансбуд» (після реорганізації - Харківське спеціалізоване підприємство транспортного будівництва «Харківтрансбуд») з 07.08.1989 року по 29.07.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 16 грудня 2019 року призначити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя Шевченко О.В.