Справа № 280/3510/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 вересня 2020 року Справа № 280/3510/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (01011, м. Київ-11, вул. Московська, 45/1)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (далі - позивач або інститут) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі позивача 55 227,97 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідача, курсанта 4 курсу 153 навчальної групи факультету телекомунікаційних систем, відрахованого з інституту у зв`язку із достроковим розірванням контракту, з 08.07.2019 виключено із списків особового складу, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення. Посилаючись на частину 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу вказує», що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Вказує, що відповідачем добровільно витрати на навчання не відшкодовано, а отже такі витрати у розмірі 55 227,97 грн. підлягають стягненню у судовому порядку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Позивачем у позовній заяві зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (вх. від 07.07.2020) відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/3510/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до витягу з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 01.08.2015 №151 ОСОБА_1 з 01.08.2015 зараховано в списки особового складу інституту, призначено на посаду курсанта, присвоєно військове звання «солдат» та зараховано на всі види забезпечення по курсантській нормі та на котлове забезпечення.

01.08.2015 між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт №26 про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - Контракт).

Відповідно до умов Контракту відповідач бере на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення цього закладу.

Як зазначено у витягу з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 08.07.2019 №135 солдата ОСОБА_1 , відрахованого з інституту наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 08.07.2019 №20 (по особовому складу) у зв`язку із достроковим розірванням контракту, з 08.07.2019 виключено із списків особового складу, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення.

У вказаному наказі, зокрема, зазначено, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» належить стягнути кошти на відшкодування утримання в інституті солдата ОСОБА_1 у розмірі 55 227,97 грн.

Відповідачу направлялися листи від 25.03.2020 №190/781 та від 06.05.2020 №190/1197 із вимогою відшкодувати вказану суму в добровільному порядку, та її несплата слугувала підставою для звернення Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби, навчання у вищих військових навчальних закладах, врегульовані Законом України від «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232 (далі - Закон №2232).

Відповідно до частини 6 статті 2 Закону №2232 до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Згідно з положеннями частин 3 та 5 статті 25 Закону №2232 зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом 4 частини 2 статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2232 курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок №964).

Згідно пунктів 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення, перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до підпункту 2.1.2 пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

За змістом підпункту 2.1.3 пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами

Наявними в матеріалах справи доказами (розрахунками, довідками) підтверджено, що загальна сума витрат на утримання відповідача у вищому навчальному закладі склала 55 227,97 грн. Контррозрахунків відповідачем до суду не надано.

Пунктами 7, 8 Порядку №964 передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку, а сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби.

Доказів відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі, суду не надано. Суд також враховує, що відповідач під час підписання Контракту був обізнаний про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги відсутність добровільної сплати відповідачем коштів на його утримання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (01011, м. Київ-11, вул. Московська, 45/1; ) витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 55 227 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті двадцять сім) гривень 97 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 14.09.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко