Справа № 804/4663/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
10 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 804/4663/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро питання щодо прийняття додаткового рішення у справі №804/4663/18
при розгляді апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДПС України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року
у справі №804/4663/18
за позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"
до Офісу великих платників податків ДФС України
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-
22 червня 2018 р. Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС України в якому просило визнати протиправними та скасувати :
- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2018 № 001584621 (форми "В4") про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 36389209,00 грн.;
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р. у справі № 804/4663/18 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС України про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС України залишено без задоволення , рішення суду першої інстанції без змін.

13.07.2020 року до суду надійшла заява від ПрАТ «ЦГЗК» щодо прийняття додаткового рішення у справі, яка мотивована тим, що судом апеляційної інстанції під час виготовлення повного тексту рішення, в мотивувальній частині рішення не знайшли свого відображення, розглянуті під час апеляційного перегляду справи питання, а саме: щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток в частині врахування курсових різниць по нарахованих дивідендах на користь акціонерів нерезидентів; щодо неврахування у складі доходів за 2014 рік суми безповоротної фінансової допомоги по ТОВ «Будпром_ЛДТД» з приводу виконання угод постачання пального та придбання позивачем робіт по дробленню негабариту; щодо нарахування штрафних санкцій в розмір 510 грн. за ненадання документів до перевірки.

В той же день з аналогічною заявою про ухвалення додаткового рішення з тих самих питань до суду звернувся Офіс великих платників податків ДПС.

Дослідивши надані заяви, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено ухвалення додаткового судового рішення.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

Отже, положеннями КАС України, передбачені випадки коли суд може ухвалити додаткове судове рішення та вони є вичерпними.

При цьому, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч.2 ст.252 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Так, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток в частині врахування курсових різниць по нарахованих дивідендах на користь акціонерів нерезидентів; щодо неврахування у складі доходів за 2014 рік суми безповоротної фінансової допомоги по ТОВ «Будпром_ЛТД» з приводу виконання угод постачання пального та придбання позивачем робіт по дробленню негабариту; щодо нарахування штрафних санкцій в розмір 510 грн. за ненадання документів до перевірки були зазначені в доводах апеляційної скарги відповідача, відображені у відзиві на подану апеляційну скаргу, та відповідно були предметом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції. Вказані питання розглядались судом під час судових засідань, що підтверджується протоколами судових засідань та аудиозаписом судових засідань, що містяться в матеріалах справи.

Разом з тим, під час виготовлення судового рішення, що було досить великим за фактичним об`ємом та змістом, вказані питання не відображені в повному тексті судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне доповнити судове рішення суду апеляційної інстанції в частині позиції суду стосовно спірних питань.

1. Щодо нарахування податкових зобов`язань з податку на прибуток в частині врахування курсових різниць по нарахованих дивідендах на користь акціонерів нерезидентів.

Так судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду справи встановлено, що позивачем враховано у склад інших операційних доходів (витрат) курсові різниці за дивідендами на користь акціонерів-нерезидентів. На підставі дослідження вимог законодавства, що регулює дане питання суд дійшов висновку, що прибуток або збиток від перерахунку курсових різниці за заборгованістю вираженою в іноземній валюті, які в бухгалтерському обліку відносяться до монетарних статей балансу, повинні відображатися в податковому обліку платника податків. Колегія суддів вважає за можливе погодитись з таким чиншовиком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено в акті перевірки, зазначене порушення призвело до заниження об`єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств всього на суму 2 134 781 грн., в т.ч. за 2014 рік, на суму 2 260 127,80 грн. за 2015 рік та на суму 134 273 790,68 грн. за 2016 рік.

Контролюючий орган дійшов до такого висновку з огляду на те, що оскільки національною валютою України є гривня, відповідно виплати дивідендів повинні здійснюватись в національній валюті, а виплата нерезидентам України в іноземній валюті по курсу на день виплати. Надлишкові витрати в даному випадку, пов`язані з курсовими різницями не можуть бути віднесені до складу витрат.

Колегія суддів не може погодитись з позицією контролюючого органу з огляду на наступне.

Пунктом 9.2 Статуту ПрАТ «ЦГЗК» передбачено, що дивіденди - частина чистого прибутку Товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію. Товариство здійснює виплату дивідендів виключно за рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства у порядку, передбаченому цим Статутом та рішеннями Наглядової ради Товариства. Виплата дивідендів здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку минулих років в розмірі, встановленому рішенням Загальних зборів Товариства.

Тобто, згідно чинного законодавства та установчих документів ПрАТ «ЦГЗК» саме загальними зборами акціонерів встановлюється розмір та порядок виплати дивідендів.

Згідно з протоколами загальних зборів акціонерів були прийняті відповідні рішення з виплати дивідендів.

Позачерговими загальними зборами акціонерів, що відбулися 21.12.2016 (протокол позачергових загальних зборів акціонерів №2 від 21.12.2016), прийнято рішення: частину прибутку, отриманого до 2014 року, в розмірі ,00 грн.; частину прибутку, отриманого у 2014 році в розмірі 767854000,00 грн.; частину прибутку, отриманого у 2015 році в розмірі 697258000,00 грн. направити на виплату дивідендів акціонерам ПрАТ «ЦГЗК». Всього розподіляється чистий прибуток у загальному розмірі ,00 грн.

Загальними зборами акціонерів, що відбулися 19.04.2017 (протокол річних Загальних зборів акціонерів №1 від 19.04.2017) прийнято рішення отриманий прибуток за 2016 рік у розмірі ,94 грн. розподілити наступним шляхом: ,00 грн. направити на виплату дивідендів акціонерам ПрАТ «ЦГЗК»; 553887941,94 грн. залишити нерозподіленими. Привілейовані акції Товариством не випускалися, дивіденди за привілейованими акціями не нараховуються та не виплачуються.

Відповідно до визначення, наведеного в пункті 4 П(с)БО 21, операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

Нормативним актом з питань бухгалтерського обліку, визначено зобов`язання з виплати дивідендів учасникам товариства монетарною статтею балансу.

Тому, відповідно до пункту 7 П(с)БО 21, на кожну дату балансу монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу. Також, відповідно до абзацу другого пункту 8 П(с)БО 21, курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат).

Виникнення курсових різниць не є наслідком прийнятих товариством та/або учасником товариства рішень, а обумовлено коливанням курсів валют, що є об`єктивною зміною навколишнього макроекономічного середовища, в якому позивач проводить господарську діяльність. Разом з цим, відповідно до позиції позивача, нормами Податкового кодексу України не передбачено коригування об`єкта оподаткування на суму курсових різниць, які виникають при перерахунку заборгованості, визначеній в іноземній валюті.

Прибуток або збиток від перерахунку курсових різниць за заборгованістю вираженою в іноземній валюті, які в бухгалтерському обліку відносяться до монетарних статей балансу, повинні відображатися у податковому обліку платника податку.

Як вбачається зі змісту протоколів загальних зборів акціонерів ПАТ «ЦГЗК», порядок виплати дивідендів акціонерам затверджено наступним чином:

- акціонерам - юридичним та фізичним особам, що є резидентами України, дивіденди виплачуються в національній грошовій одиниці - гривні шляхом перерахування на поточні рахунки, відкриті в банках України, пропорційно їх частці у статутному капіталі на дату складення переліку;

- акціонерам - юридичним та фізичним особам, що є нерезидентами України, дивіденди виплачуються або в національній грошовій одиниці - гривні на інвестиційні рахунки в уповноважених банках України або в іноземній валюті (долари США, євро) на інвестиційні рахунки в уповноважених банках України за офіційним курсом Національного банку України на дату прийняття рішення про виплату дивідендів пропорційно їх частці у статутному капіталі на дату складення переліку. Таким чином, зобов`язання з виплати дивідендів акціонерам - нерезидентам обліковуються в бухгалтерському обліку в іноземній валюті.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про режим іноземного інвестування», іноземним інвесторам після сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів гарантується безперешкодний і негайний переказ за кордон їх прибутків, доходів та інших коштів в іноземній валюті, одержаних на законних підставах внаслідок здійснення іноземних інвестицій.

Отже, визначення зобов`язання з виплати дивідендів в іноземній валюті є виконанням вимог законодавства в сфері регулювання іноземних інвестицій.

Подальший облік зобов`язань, визначених в іноземній валюті, не стосується розміру чистого прибутку звітних років, по яким відбувалось нарахування дивідендів відповідно до протоколів загальних зборів акціонерів, оскільки подальший облік відбувався відповідно до правил бухгалтерського обліку, передбачених для обліку будь-яких зобов`язань суб`єктів господарювання, виражених в іноземній валюті, які передбачають визначення курсових різниць відповідно до П(с)БО 21.

Відповідно до положень п.5 П(с)БО 21, при первісному визнанні куплена валюта повинна відображатися у валюті звітності, у національній валюті, шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на початок дня, дати здійснення операції. При цьому, на дату зарахування іноземної валюти відразу повинна визначатися різниця між курсом МВРУ і курсом НБУ, яка включається до складу доходів/витрат в бухгалтерському обліку.

Законодавство з питань торгівлі валютою, а саме: Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затверджене постановою Правління НБУ №281 від 10 серпня 2005 року, не регулює питань бухгалтерського обліку підприємств та поширюється на суб`єктів міжбанківського валютного ринку та НБУ.

При цьому, постановою НБУ від 15 червня 2017 року № 55 до постанови Правління НБУ № 281 від 10 серпня 2005 року внесено зміни (набрали чинності 26 червня 2017 року) стосовно використання суми коштів у гривнях, яка не може перевищувати суму дивідендів, що підлягають виплаті іноземному інвестору та визначені у відповідному рішенні емітента в гривнях на дату прийняття.

Як встановлено судом та підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром платежів по виплаті дивідендів ПрАТ «ЦГЗК», дивіденди виплачувались на підставі протоколу позачергових загальних зборів акціонерів №2 від 21.12.2016, який складено за результатами позачергових загальних зборів акціонерів, що відбулися 21.12.2016, на яких прийнято рішення: частину прибутку, отриманого до 2014 року, в розмірі ,00 грн.; частину прибутку, отриманого у 2014 році, в розмірі 767854000,00 грн.; частину прибутку, отриманого у 2015 році, в розмірі 697258000,00 грн. направити на виплату дивідендів акціонерам ПрАТ «ЦГЗК». Всього розподіляється чистий прибуток у загальному розмірі ,00 грн.

Таким чином, рішення про розподілення дивідендів прийняті позивачем до набрання чинності постанови НБУ від 15 червня 2017 року № 55, а фактично виплачені суми іноземним інвесторам, не перевищували розмір дивідендів, визначених у відповідному рішенні емітента в гривнях на дату прийняття. Отже, не впливають на розрахунки за даними рішеннями зміни щодо обмеження суми коштів у гривнях, яка не може перевищувати суму дивідендів, що підлягають виплаті іноземному інвестору. Як наслідок, відсутні випадки перевищення використаної суми коштів у гривнях для купівлі іноземної валюти з метою виплати дивідендів, які підлягають виплаті іноземному інвестору та визначені у відповідному рішенні емітента корпоративних прав у національній валюті.

2. Щодо неврахування у складі доходів за 2014 рік суми безповоротної фінансової допомоги по ТОВ «Будпром_ЛТД» з приводу виконання угод постачання пального та придбання позивачем робіт по дробленню негабариту.

Під час проведення перевірки відповідачем встановлено наявність взаємовідносин з ризиковими контрагентами, які згідно інформаційної бази ДФС внесені до ІС «Податковий блок» Реєстру «Суб`єктів фіктивного підприємництва», а саме: ТОВ «БУДПРОМ-ЛТД» (), зареєстроване у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС м. Києва, по якому 02.06.2016 року встановлена ознака фіктивності (зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників та введена інформація до ІС «Податковий блок» Реєстру «Суб`єктів фіктивного підприємництва».

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, господарські взаємовідносини між позивачем та ТОВ «БУДПРОМ-ЛТД» відбувалися на підставі договорів від 04.02.2014 №224-13-04, від 28.03.2014 №527-13-04 про надання послуг по дробленню негабариту.

На підтвердження реальності даних взаємовідносин ПрАТ «ЦГЗК» як до перевірки, та і до матеріалів справи надано: договори від 04.02.2014 №224-13-04, від 28.03.2014 №527-13-04; реєстр оплати з платіжними документами, обігову - сальдову відомість; податкові накладні №4 від 26.03.2014, №26 від 25.04.2014, №19 від 26.05.2014, №19 від 25.06.2016, №15 від 29.07.2014; рахунки - фактури: №11 від 26.03.2014, №33 від 25.04.2014, №53 від 26.05.2014, №63 від 25.06.2014, №72 від 29.07.2014; Акти виконаних робіт: №36 від 26.03.2014, №80 від 25.04.2014, №139 від 26.05.2014, №195 від 25.06.2014, №250 від 29.07.2014, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

ТОВ «БУДПРОМ-ЛТД» придбало у ПрАТ «ЦГЗК» пальне з метою заправки технологічних транспортних засобів, які працювали в Петрівському кар`єрі ПРАТ «ЦГЗК» на підставі договору на виконання робіт по дробленню негабариту від 04.02.2014 №224-13-4, відповідно до умов якого ТОВ «БУДПРОМ-ЛТД» відповідно до технічного завдання (додаток №1) приймає на себе виконання робіт по «Дробленню негабариту в Петрівському кар`єрі в об`ємі 80 000 куб.м екскаватором Hyundai з гідромолотком Kwonglim.

На підтвердження виконання умов даного договору до перевірки надані належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують реальність господарської операції, а саме: договір на виконання робіт по дробленню негабариту від 04.02.2014 №224-13-04 з додатками, прибутковий ордер від 31.03.2014 №, рахунок на оплату №11 від 26.03.2014, Акт №36 від 26.03.2014 на роботи по дробленню негабариту, податкову накладну від 26.03.2014 №4, зареєстровану в ЄРПН, докази оплати.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 137.10 статті 137 Податкового кодексу України передбачено, що суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.

Підпунктом 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що безповоротна фінансова допомога - це:

- сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

- сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

- сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

- основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

- сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Наведеною нормою визначено виключний перелік ознак, що визначають поняття безповоротної фінансової допомоги, проте податковим органом не наведено з яких підстав, кошти отримані позивачем від контрагента за надані послуги, визнано безповоротною фінансовою допомогою.

Не визнаючи реального характеру виконання укладених угод, податковим органом фактично не досліджено первинної документації, що підтверджує реальний характер здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Предмет доказування у справах, пов`язаних із формуванням сум податкових зобов`язань становлять обставини, що підтверджують або спростовують обґрунтованість визначення порядку оподаткування визначеним податком підприємства.

Проте, як вбачається з акту перевірки, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, податковим органом взагалі не досліджувались господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами, за наслідками яких позивачем сформовано доходи та визначено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток. Висновки про заниження позивачем податку на прибуток зроблені не з огляду на вищенаведені норми матеріального права, а з огляду на фінансово-господарську діяльність контрагента позивача, яка, на думку податкової служби, свідчить про нікчемність укладеного договору.

Відповідачем не спростовано фактичного здійснення позивачем господарських операцій, з яких сформовано спірний дохід. Зауважень до податкових накладних, які в силу податкового закону є підставою для формування податкових показників, відповідачем не зазначено.

Отже, фактичні обставини справи засвідчують здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентом, та правомірне формування податкових показників, а тому донарахування позивачу податкових зобов`язань, штрафних санкцій є безпідставним.

Верховний Суд наголосив та тому, що доводи контролюючого органу щодо посилання на допит особи, який був керівником підприємства та пояснив, що він не має відношення до реєстрації та ведення господарської діяльності ряду підприємств (серед яких і згаданий контрагент позивача), на яких згідно реєстраційних даних він являється посадовою особою (засновником, співзасновником, директором, головним бухгалтером), а також йому невідомі дані підприємства, зокрема і позивача, спростовуються наявними у матеріалах справи копіями первинних документів. Що свідчить про безпідставність посилання скаржника на пояснення громадянки ОСОБА_1 .

3. Щодо нарахування штрафних санкцій в розмір 510 грн. за ненадання документів до перевірки.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи, відповідачем не надано інформації чи доказів ненадання Товариством необхідних для проведення перевірки документів, що свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення яким позивачу нараховано штрафні санкції за неподання документів.

З урахуванням поданого клопотання відповідача, здійснити процесуальне правонаступництво у справі № 804/4663/18 та замінити Офіс великих платників податків ДФС ( ) на Офіс великих платників податків ДПС ( ).

Керуючись статтями 252, 308, 311, 321, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та Офісу великих платників податків ДФС України про прийняття додаткового рішення у зазначеній справі задовольнити.

Доповнити мотивувальну частину постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року у справі № 804/4663/18 висновками суду апеляційної інстанції, що викладені в даній додатковій постанові.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко