Справа № 420/4152/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4152/19

Категорія:111030000 Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Час і місце ухвалення: 17:41, м. Одеса,

Дата складання повного тексту: 16.12.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Таламус ЛТД" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Таламус ЛТД" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Таламус ЛТД" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР):

від 02 липня 2019 року:

- форми "Р" за №, яким ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток" на загальну суму 28 089 977 грн., в тому числі, за податковими зобов`язаннями - 18 726 651 грн. та 9 363 326 грн. - за штрафними санкціями (т.1 а.с.27), до якого додано розрахунок штрафних санкцій;

- форми "П" за №, яким ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 442 290 грн. за 2017 рік (т.1 а.с.29);

- форми "ПН" за №, яким до ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" застосовано штраф у розмірі 50% на загальну суму 5 346 928 грн., у зв`язку із встановленням відсутності складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних за 2017 та 2018 роки (т.1 а.с.30), до якого додано розрахунок штрафних санкцій;

від 01 липня 2019 року:

- форми "Д" за №, яким ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення пп.14.1.48 п.14.1 ст. 14, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст. 164, п.167.1 ст. 167, пп.168.1.1 п.168.1, п.168.2 ст. 168, п.176.2 ст. 176 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податків і зборів, у тому числі з податок на доходи фізичних осіб (далі ПДФО), на загальну суму 79 135,07 грн., а саме, за податковими зобов`язаннями - 45 989,24 грн. та 33 145,83 грн. - за штрафними санкціями (т.1 а.с.32), до якого представником відповідача додано розрахунок штрафних санкцій (т.7 а.с.84);

- форми "Д" за №, яким ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5 п.16.1 пп.10 р.XX, ст. 163, пп.164.2.2 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання з податків і зборів, у тому числі з військового збору, пені на загальну суму 5 407,62 грн., а саме: за податковим зобов`язанням у розмірі 3 142,63 грн. та штрафними санкціями в сумі 2 264,99 грн. (т.1 а.с.33), до якого представником відповідача додано розрахунок штрафних санкцій (т.7 а.с.85);

- форми "ПС" за №, яким до ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення ст. 51, п.176.2 ст. 176 ПК України застосовано штрафні санкції за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" у розмірі 510 грн. (т.1 а.с.34).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що товариство 02 липня 2019 року отримало ППР ГУ ДФС в Одеській області, які складені на підставі акта перевірки від 23 травня 2019 року №989/15-32-14-01/20936229, а саме ППР: за формою "Р" №, за формою "П" № та за формою "ПН" № від 02 липня 2019 року; і за формою "Д" №, за формою "Д" № та за формою "ПС" за № від 01 липня 2019 року. Позивач зазначає, що не погоджується із вказаними ППР вважає їх протиправними, незаконними, складеними з порушенням приписів ПК України, та такими, що порушують інтереси позивача, з наступних підстав.

Як зазначає позивач у позовній заяві, товариство є виробником виробів із жерсті, та основним продуктом, що виробляється позивачем, є кришка для скляних банок СКО1-82, який реалізовується, зокрема, на території України. Позивач вказує, що продаж здійснюється за передплатою на умовах само вивозу, і право власності переходить до покупця в момент завантаження товару до поданого покупцем транспортного засобу на території заводу. За твердженням позивача, на кожне відвантаження продукції формується такий пакет документів від продавця (позивача): рахунок, видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (на прохання перевізника), виписка з бухгалтерської документації, що підтверджує наявність оплати товару, а від покупця: довіреність (або довірительний лист), копія технічного паспорту транспортного засобу, копія документу, що засвідчує особу водія-перевізника. Позивач вказує, у відповідності до чинного законодавства по кожній операції з продажу у продавця виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість (далі ПДВ) (реєструється податкова накладна), а отриманий дохід враховується при визначенні суми податку з прибутку підприємства.

Так, на переконання позивача, в акті перевірки не вказано в чому полягає порушення позивачем норм п.44.1 та п.44.2 ст. 44 ПК України; акт не містить жодного посилання на виявлені факти не обліку "доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань" або ведення відповідного обліку не "на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством".

На думку позивача, наявні в акті перевірки таблиці щодо господарських операцій із контрагентами позивача без зауважень містять інформацію про всі фактично здійснені позивачем бухгалтерські проводки та фінансові надходження, пов`язані з кожною поставкою товару по кожному покупцю.

Щодо зазначеного в акті перевірки порушення ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" пп.134.1.1. п.134.1 ст. 134 ПК України, позивач вказує, що вказані відповідачем в акті перевірки суми у розмірі 32 8348 222 грн. та 104 036 951 грн. жодним чином не обґрунтовані, а їх розрахунок відсутній.

Також, позивач вважає безпідставною вимогу відповідача щодо складання податкових накладних на адресу невстановленої особи, з огляду на положення п.201.1 ст. 201 ПК України.

На думку позивача, позиція відповідача, що відображена в акті перевірки, ґрунтується лише на припущеннях щодо неможливості реалізації кришок закаточних та металобрухту (відходів жерсті) ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" на адресу зазначених в акті суб`єктів господарювання.

Позивач зазначає, що продає товар на умовах: "САМОВИВІЗ", що підтверджується по кожній операції поставки рахунком на оплату товару, де вказана відповідна умова та листом покупця із зазначенням номера автомобіля і прізвища водія, якому має бути завантажений товар. З цього випливає, що позивач не є учасником транспортного процесу з перевезення товару після його отримання перевізником, зазначеним покупцем товару. Обов`язок позивача полягає у тому, щоб завантажити товар в поданий покупцем транспортний засіб на території виробництва, де право власності переходить до покупця.

На думку позивача, ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" не має жодного відношення до правовідносин між покупцем і перевізником, власником транспортного засобу і його водієм.

За твердженням позивача, водії дійсно отримують товар як вантаж, що вказується в ТТН, та за наявності довіреності від покупця на отримання товару водії зазначаються у видатковій накладній як отримувачі товару. До того ж, як вказує позивач, на бланку ТТН не передбачено поля "підпис та печатка посадової особи підприємства", відсутність яких є єдиним, що визначається відповідачем.

Посилаючись на рішення Верховного Суду України у справі №815/6105/17 за адміністративним позовом ТОВ "Таламус ЛТД" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, позивач зазначає, що Верховний Суд у вказаній справі дійшов висновку, що ТТН є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції у цілому.

Стосовно податкової інформації та аналізу діяльності суб`єктів господарювання-покупців ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД", які зазначені в акті перевірки, позивач зазначає наступне.

Позивач вважає, що посилання відповідача на недоступні джерела інформації, які не є бухгалтерською або податковою документацією, не підтверджені документально, а, відтак, не можуть бути досліджені в суді і не можуть бути належними і допустимими доказами щодо господарських операцій позивача. Посилання відповідача на несумлінну поведінку покупців, про що стверджується в акті перевірки, із зазначенням посилань на матеріали досудових розслідувань і судових рішень, до яких ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" не має жодного відношення, не можуть ставити під сумнів або спростувати продаж позивачем товару цим покупцями, так як, на думку позивача, правоздатність та дієздатність покупців не були обмежені, а відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На обґрунтування зазначених позивачем доводів, останній послався на правову позицію Верховного Суду, яка міститься в постанові від 07 серпня 2018 року у справі №0870/4806/12.

Як вказує позивач, перед наданням рахунку на кожну з поставок позивачем перевірялась доступна інформація про контрагента, яка міститься на сайті ДФС та щодо всіх покупців на час вчинення поставок наявна інформація про перебування на обліку в органах доходів та зборів та, практично щодо всіх, наявна інформація про відсутність податкового боргу.

Позивач звертає увагу на те, що в додатку 4 до акта перевірки наведено перелік документів, якими користувались перевіряючі, при цьому, за твердженням позивача, жодних претензій до первинних документів, якими підтверджується кожна поставка, відповідачем в акті перевірки не зазначено, що, на думку позивача, свідчить, що ці документи визнані відповідачем належними і допустимими, а господарські операції, відповідно, підтверджені.

Окрему увагу у позовній заяві позивач звернув на наявність рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2018 року, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року та постанови Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №815/6105/17, стверджуючи, що відповідачу відомо про наявність зазначених судових рішень, однак, всупереч нормам ч.ч.2, 3 ст. 14, ч.4 ст. 78 КАС України, не визнає реальність здійснення операцій поставки позивачем товарів наступним покупцям: ТОВ "ЛІГА ТОРГ", ТОВ "ЛАГРОН" та ТОВ "ПРОФІТПЛЮС". При цьому, за твердженням позивача, судами прийнято рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням достатності наданих документів для підтвердження реальності операцій поставки, перелік яких є тотожнім по всім поставкам, що розглядаються.

Щодо аналізу господарських операцій та неправомірності прийняття податкових повідомлень-рішень позивач зазначає наступне:

- до ППР форми "Р" за № від 02 липня 2019 року, за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" у розмірі 28 089 977 грн., долучено розрахунок штрафних санкцій за актом перевірки ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, однак, розрахунок податкового зобов`язання відсутній, а збільшення суми грошового зобов`язання, на думку позивача, є наслідком безпідставного припущення відповідача про відсутність поставки товарів 46-ти контрагентам-покупцям позивача;

- до ППР форми "П" за № від 02 липня 2019 року, за яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 442 290 грн., не додано розрахунку розміру зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування, а аргументація щодо прийняття такого рішення в акті перевірки відсутня;

- до ППР форми "ПН" за № від 02 липня 2019 року, яким попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування у строк, визначений п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України , та накладено штраф 50% у сумі 5 346 928, - долучено розрахунок штрафних санкцій за актом перевірки ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року. Проте, як стверджує позивач, перелік податкових накладних/розрахунків коригування, за якими виявлено порушення/перелік операцій з постачання товарів/послуг, щодо яких застосовується штраф, відсутній, а наведена в акті перевірки вимога щодо складання податкових накладних, як вважає позивач, не може бути реалізована через вимогу п.201.1 ст. 201 ПК України у зв`язку із неможливістю вказати податковий номер і назву невстановленої особи;

- до ППР форми "Д" за № та за № від 01 липня 2019 року, за якими збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) та з військового збору, не надано розрахунку податкового зобов`язання та штрафних санкцій. Позивач також зазначає, що всупереч змісту п.п.14.1.47 п.14.1 ст. 14, п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України, надання додаткових благ не персоніфіковано, оскільки платники податків, які отримали додаткові блага, не визначені навіть за номерами телефонів;

- до ППР форми "ПС" за № від 01 липня 2019 року, за яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи), не надано розрахунку штрафних санкцій.

Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що у нього наявні бухгалтерські та відвантажувальні документи, до яких відповідачем не зазначено жодних зауважень, крім безпідставних, на думку позивача, зауважень до ТТН, які, як вважає позивач, не є обов`язковим документом. Позивач вважає, що наявність цих бухгалтерських та відвантажувальних документів свідчить про отримання коштів саме за товар від всіх контрагентів, отримання товару за довіреностями цих контрагентів, завантаження товару до поданих транспортних засобів, задекларованих контрагентами, що також підтверджується копіями водійських посвідчень водіїв-перевізників та технічних паспортів транспортних засобів. Крім того, позивач посилається на наявність акту звірки з ТОВ "ПРОФІТПЛЮС" та наявність в ТТН відміток про розвантаження отриманого товару по деяким з покупців.

Позивач стверджує, що реальність операцій підтверджується наявністю сукупності бухгалтерських і фінансових документів, які фіксують рух товарів і активів (в тому числі виникнення і виконання податкових зобов`язань), та повністю визначають операцію за назвою товару, його кількістю і вартістю, строком отримання коштів і строком відвантаження, ідентифікацією покупця і отримувача товару.

Отже, з урахуванням зазначеного у позовній заяві, позивач вважає, що оскаржувані ППР прийняті контролюючим органом протиправно, незаконно, з порушенням норм ПК України щодо визначення об`єкту оподаткування з податку на прибуток та на додану вартість, а тому підлягають скасуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач, з посиланням на фактичні обставини справи, зазначив, що позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, та вважає що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Щодо податку на прибуток, відповідач посилається на неможливість реалізації кришок закаточних та металобрухту (відходів жесті) ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" на адресу суб`єктів господарювання у зв`язку з наступним:

- до перевірки не надано первинні документи, які б містили інформацію щодо фактичного перевезення товарів (згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних встановлено відсутність печаток та підписів перевізників, відсутність на балансі автомобілів у суб`єктів господарювання, які зазначені "Автопідприємствами" (автомобілі фактично являються власністю інших суб`єктів господарювання), в наданих до перевірки ТТН отримувачами товарів являються водії перевізника, а не суб`єкт господарювання - покупець, водії автомобілів не є працівниками суб`єктів господарювання - автопідприємств, інше (детальний аналіз наданих ТТН наведено в додатку №6.1 та №6.2 до Акту перевірки);

- згідно наявних податкових інформацій (інших матеріалів контрольних дій) органів державної фіскальної служби та згідно аналізу діяльності вказаних в акті суб`єктів господарювання-покупців ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" встановлено неможливість здійснення ними господарської діяльності у зв`язку з: відсутністю основних засобів, необхідних для здійснення господарських операцій, трудових ресурсів, незнаходженням за податковою адресою, невідповідністю номенклатури придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг), наявністю розбіжностей між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом, наявністю ухвал суду про створення суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, та створення фіктивних СПД.

У відзиві на позовну заяву відповідач окремо звернув увагу на наявність вироку Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року по справі №757/6761/18-к стосовно контрагента позивача ТОВ "ЛІГА ТОРГ".

Як зазначає відповідач, враховуючи вищенаведене, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкових зобов`язань та податкового кредиту, які не мають реального товарного характеру. Відсутність реального вчинення господарських операцій та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом п.44.1, п.44.6 ст. 44 ПК України не дозволяє формувати дані податкового обліку, незалежно від спрямованості умислу платників податків - учасників відповідних операцій.

У відзиві на позовну заяву відповідачем також вказано, що по контрагентам-покупцям позивача, перелік яких наведений в акті перевірки, актом перевірки зафіксовано відсутність на балансі цих підприємств основних засобів 3 групи (складських приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ тощо), встановлено відсутність на балансі підприємств основних засобів 4-5 групи (машин, механізмів, обладнання транспорту для транспортування, завантажувально-розвантажувальних робіт тощо), у зв`язку із чим відсутня амортизація основних засобів та нематеріальних активів загальновиробничого (цехового, дільничного, лінійного) призначення; ці підприємства не подають податкові декларації з екологічного податку та розрахунки за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними та пересувним джерелами забруднення, не здійснюють плату за оренду земельних і майнових паїв, тобто, за результатами аналізу даних податкової звітності, неможливо встановити наявність складських приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, машин, механізмів та обладнання завантажувально-розвантажувальних робіт, транспорту, будь-яких матеріалів (сировини) та товарних запасів, необхідних для ведення господарської діяльності; також встановлено відсутність трудових ресурсів на підприємствах, яка була б достатньою для здійснення постачання робіт та ТМЦ, що свідчить про нереальність здійснення документально оформлених господарських операцій вказаними суб`єктами.

На переконання відповідача, зазначені в акті перевірки контрагенти-покупці позивача (ТОВ "ПРОФІТПЛЮС", ТОВ "АЛОР ОПТ", ТОВ "ТЕКС ХАУЗ", ТОВ "ВІЛЬНОС КОМПАНІ", ТОВ "ЛІГА ТОРГ", ТОВ "ОТАРІО", ТОВ "СММ ГРУП", ТОВ "АГРОМАТ-ІНВЕСТ", ТОВ "СТАМБУЛ ТРЕЙД", ТОВ "ЛОУТОН", ТОВ "АРЕНС ГРУП", ТОВ "ФІНАНС ПРАЙМ ГРУП", ТОВ "ДТКЛ", ТОВ "АСР РЕНТАЛ", ТОВ "ЛИГА-ТРЕЙД", ТОВ "ДІАМАНТ ОПТ ГРУПП", ТОВ "АНКЕР ІНВЕСТ", ТОВ "СТАЛТЕН ПЛЮС", ТОВ "ЕКСІТ ІНТЕРНЕШИНАЛ", ТОВ "ПРЕМІУМ МАРКЕТ", ТОВ "ДЕЙЗІ СТІЛ", ТОВ "ПРОМОУШН ТРЕЙД", ТОВ "ЛІСМОР ГРУП", ТОВ "ЮНКЕР ПЛЮС", ТОВ "РЕФУЛ РЕСУРС", ТОВ "АСТІОН БУД", ТОВ "БАЛУ-ТРЕЙДІНГ", ТОВ "РУБІКОН ЛЮКС", ТОВ "СПЕЦПРОГРЕСКОМ", ТОВ "БОУДЛЕР", ТОВ "МАСТЕРКОРП", ТОВ "ПРОАКТІВ") формували штучний кредит для подальшого його використання для підприємств реального сектору економіки, які, в свою чергу, використовували його для заниження зобов`язань з ПДВ.

Як вказує відповідач з посиланням на акт перевірки, перевіркою повноти визначення податку на прибуток (від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток) за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в декларації за 2017 рік на суму 2 442 290 грн. та заниження податку на прибуток на загальну суму 18 726 651 грн.

Щодо реєстрації податкових накладних, відповідач зазначає, що враховуючи порушення п.201.1 ст. 201 ПК України, викладені в п.3.1.2.1.2 Акту, перевіркою встановлено, що ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" не виписано та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 17 526 051 грн. на адресу не встановлених осіб.

Щодо ПДФО на військовий збір, відповідач у відзиві на позовну заяву, з посиланням на рахунки за телекомунікаційні послуги, зазначив, що перевіркою встановлено факт не нарахування, неутримання ПДФО, наданих на користь фізичних осіб у не грошовій формі, а саме: у вигляді нарахування (сплати) за послуги міжнародного роумінгу ПрАТ "МТС Україна" (вихідні дзвінки, плата за з`єднання, вхідні дзвінки) по рахункам за телекомунікаційні послуги, зазначені в акті перевірки.

Як вказано у відзиві на позовні заяву, ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" до перевірки не надав інформацію щодо осіб, які у перевіряємому періоді користувалися послугами роумінгу при відсутності відрядження за кордон.

Таким чином, в порушення п.п.14.1.48 п.14.1 ст. 14, п.п.164.2.17, п.п.164.5 ст. 164, п.167.1 ст. 167, п.п.168.1.1 п.168.1, п.п.168.2 ст. 168, п.176.2 ст. 176 ПК України, позивачу донараховано ПДФО у розмірі 45 989,24 грн.

Водночас, як вказує відповідач, перевіркою встановлено заниження суми доходу, на яку нараховується військовий збір у розмірі 3 142,63 грн. в частині оподаткування нарахованого (сплаченого) міжнародного роумінгу ПрАТ "МТС Україна", що є додатковим благом найманих працівників, та повинно оподатковуватись військовим збором. На думку відповідача, дохід у вигляді отриманих послуг міжнародного роумінгу включається до оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню військовим збором.

У зв`язку з вищевикладеним у відзиві на позовну заяву, відповідач просив суд відмовити ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позовну заяву ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування ППР - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано ППР форми "Р" за № від 02 липня 2019, прийняте ГУ ДФС в Одеській області, яким збільшено ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств" у загальному розмірі 28 089 977 грн.

Визнано протиправним та скасовано ППР форми "П" за № від 02 липня 2019, прийняте ГУ ДФС в Одеській області, яким зменшено ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 442 290 грн.

Визнано протиправним та скасовано ППР форми "ПН" за № від 02 липня 2019, прийняте ГУ ДФС в Одеській області, яким застосовано до ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" штраф у розмірі 50% за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" у загальному розмірі 5 346 928 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області (, адреса: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС в Одеській області на користь ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" (і.к. юридичної особи 20936229, вул. Привозна, 1, ЗАСТАВА - ІІ, м. Одеса, 65098) судовий збір у розмірі 19 163,90 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят три гривні 90 копійок) пропорційно до задоволених вимог.

На зазначене судове рішення ГУ ДФС в Одеській області та ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" подано апеляційні скарги.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Таламус ЛТД" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2020 року апеляційну скаргу ГУ ДФС в Одеській області повернуто апелянту, у зв`язку з не усуненням недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги у встановлений законом строк.

В апеляційній скарзі ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" ставиться питання про скасування судового рішення частково в частині відмови в задоволенні позову, в зв`язку з тим, що воно постановлено в цій частині з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД":

- спірні ППР від 01 липня 2020 року прийняті поза межами строку, визначеного ПК України, в порушення вимог норм п.42.2 ст. 42, п.58.3 ст. 58, п.86.8 ст. 86 ПК України;

- нарахування податку на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) не персоніфіковано, тобто одержання доходу не пов`язано безпосередньо з конкретним платником податку - фізичною особою. Відповідач нарахував податкові зобов`язання на суми, вказані в рахунках телефонної компанії своєму абоненту ТОВ "Таламус ЛТД", що суперечить чинному законодавству.

ГУ ДФС в Одеський області не скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ"ТАЛАМУС ЛТД" () зареєстровано як юридична особа 01 квітня 1996 року, перебуває на обліку в ГУ ДФС в Одеській області (Північне управління у м. Одесі, Малиновська ДПІ м. Одеси), та є платником податку на додану вартість, податку на прибуток, податку на доходи фізичних осіб, військового збору (т.1 а.с.44-46,66; т.2 а.с.195-199).

Згідно з наказом ГУ ДФС в Одеській області від 08 квітня 2019 року №2529 (т.2 а.с.234) та планом-графіком проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі направлень від 19 квітня 2019 року, виданих ГУ ДФС в Одеській області посадовим особам відповідача - головним державним ревізор-інспекторам (т.2 а.с.223-233), та відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.77.1 ст. 77 ПК України, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, валютного законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, дотримання іншого законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року.

За результатами даної перевірки посадовими особами відповідача, що здійснювали перевірку, складено акт від 23 травня 2019 року №989/15-32-14-01/20936229 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" податкового законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, валютного - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року, дотримання іншого законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 грудня 2018 року" (т.1 а.с.63-231) із додатками до нього (т.1 а.с.43-62).

Перевірка проводилась з 23 квітня 2018 року по 16 травня 2019 року, оскільки відповідно до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 06 травня 2019 року №3400 "Про продовження терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД", терміни перевірки продовжено з 11 травня 2019 року на 5 робочих днів (т.2 а.с.235-238).

В акті перевірки встановлено порушення ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД", зокрема:

- пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 2 442 290 грн., у т. ч. в декларації за 2017 рік на суму 2 442 290 грн.;

- пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 18 726 651 грн., в т.ч.: у 2 кварталі 2016 року на суму 1 473 009 грн., у 3 кварталі 2016 року на суму 3 508 587 грн., у 4 кварталі 2016 року на суму 2 034 772 грн., у 1 кварталі 2017 року на суму 703 738 грн., у 2 кварталі 2017 року на суму 1 255 553 грн., у 3 кварталі 2017 року на суму 5 329 456 грн., у 4 кварталі 2017 року на суму 524 040 грн., у 1 кварталі 20178 року на суму 924 988 грн., у 2 кварталі 2018 року на суму 1 460 414 грн., у 3 кварталі 2018 року на суму 1 137 690 грн., у 4 кварталі 2018 року на суму 374 404 грн.;

- п.201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" не виписано та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму 17 526 051 грн. на адресу не встановлених осіб;

- ст. 51, п.176.2 ст. 176 ПК України та порушення Наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/2655) у податкових розрахунках, оскільки не відображено нараховані (виплачені) доходи фізичним особам у вигляді додаткових благ за ознакою доходу "126";

- пп.14.1.48 п.14.1 ст. 14, пп.164.2.17 п.164.2, п.164.5 ст. 164, п.167.1 ст. 167, пп.168.1.1 п.168.1, п.168.2 ст. 168, п.176.2 ст. 176 ПК України, - донараховано ПДФО у розмірі 45 989,24 грн.;

- пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5 п.16.1 підрозділу 10 розділу XX, ст. 163, пп.164.2.2 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171 ПК України, - донараховано військового збору у розмірі 3 142,63 грн.

На підставі вищевказаного акта перевірки, ГУ ДФС в Одеській області прийняті спірні ППР.

Не погодившись з прийнятими ГУ ДФС в Одеській області ППР від 01 липня 2019 року №, №, № та від 02 липня 2019 року №, №, № позивач оскаржив вказані рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду з позовною заявою.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимог товариства є обґрунтованими, підтвердженим та такими, що підлягають задоволенню стосовно ППР від 02 липня №, №, №, у зв`язку з відсутністю з боку позивача порушень в частині визначення податкових зобов`язань.

Щодо ППР від 01 липня 2019 року №, №, № та від 02 липня 2019 року №, №, №, суд відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з не підтвердженням формування ПДФО та військового збору.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 74, 78 КАС України, ст.ст. 14, 42, 58, 164, 168, 176 ПК України.

Судова колегія вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо наявності підстав для скасування ППР форми "Д" за №, № та від 01 липня 2019 року, з огляду на наступне.

Під час перевірки встановлено факт не нарахування, неутримання ПДФО з доходів наданих на користь фізичних осіб у негрошовій формі, а саме: у вигляді нарахування (сплати) за послуги міжнародного роумінгу ПрАТ "МТС Україна" (вихідні дзвінки, плата з з`єднання, вхідні дзвінки) по рахункам за телекомунікаційні послуги, а саме: № від 30 квітня 2016 року 7 216,85 грн.; № від 31 травня 2016 року 6 007,32 грн.; № від 30 червня 2016 року 13 616,61 грн.; № від 31 липня 2016 року 5 774,44 грн.; № від 31 серпня 2016 року 2 579,37 грн.; № від 30 вересня 2016 року 10 806,05 грн.; № від 31 жовтня 2016 року 8 369,82 грн.; № від 30 листопада 2016 року 5 453,21 грн.; № від 31 грудня 2016 року 6 153,64 грн.; № від 31 січня 2017 року 14 890,60 грн.; № від 28 лютого 2017 року 8 274,34 грн.; № від 30 квітня 2017 року 2 349,78 грн.; № від 31 травня 2017 року 23 186,70 грн.; № від 30 червня 2017 року 3 811,63 грн.; № від 31 липня 2017 року 3 016,45 грн.; № від 31 жовтня 2017 року 12 406,09 грн.; № від 31 січня 2018 року 3 946,51 грн.; № від 28 лютого 2018 року - 1855,64 грн.; № від 31 березня 2018 року 19 095,30 грн.; № від 30 квітня 2018 року - 395,29 грн.; № від 30 червня 2018 року 7 786,42 грн.; № від 31 липня 2018 року 4 982,75 грн.; № від 30 вересня 2018 року - 938,04 грн.; № від 31 жовтня 2018 року 8 274,34 грн.; № від 30 листопада 2018 року 1 026,67 грн.

Так, податковий орган в акті перевірки зазначив, що ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" до перевірки не надав інформацію, щодо осіб, які у перевіряємому періоді користувалися послугами роумінгу при відсутності відрядження за кордон.

Згідно п.п.14.1.54 п.14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п.п."е" п.п.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПК України) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми, знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у п.п.165.1.53 п.165.1 ст. 165 ПК України.

Додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розд. IV ПК України) (п.п.14.1.47 п.14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 176.2 ст. 176 ПК України передбачено, що особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені ПКУ для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

Відповідно до п.164.5 ст. 164 ПК України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій негрошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з цим Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К = 100: (100-Сп), де К - коефіцієнт; Сп - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент їх нарахування.

Враховуючи вищевикладене, у разі виплати платнику податку доходів у негрошовій формі сума податку об`єкта оподаткування обчислюється із врахуванням коефіцієнту.

При цьому, відповідно до п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок за ставкою, визначеною ст. 167 ПК України (18 відсотків).

Сума податкового зобов`язання фізичної особи, сплачена за рахунок коштів податкового агента, вважається додатковим благом та оподатковується за ставкою 18 відсотків.

Зазначені доходи, у загальній сумі 45 989,24 грн., позивачем не включено до складу загального оподатковуваного доходу фізичних осіб у вигляді додаткового блага.

Документи про відрядження працівників за кордон, пов`язані із господарською діяльністю підприємства, а саме: запрошення сторони, яка приймає, і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; наказів керівника підприємства про відрядження працівників за кордон для вирішення виробничих питань; первинних документів про перебування працівників у відрядженні за кордоном (оплата проїзду, проживання, добові витрати та ін.), звітів працівників про відрядження з наданням укладених договорів та інших документів, що засвідчують участь у переговорах, до перевірки не надано.

Оскільки послуги роумінгу надаються абоненту, який перетинає кордон України та за межами кордону рахуються послуги міжнародного роумінгу, позивачем не підтверджено зв`язок отриманих послуг міжнародного роумінгу з господарською діяльністю або виробничою діяльністю товариства, зокрема відсутні документи, які свідчать про відрядження працівників за кордон у перевіряємий період та інші супутні їм документи.

Більш того, позивачем не надано регістрів бухгалтерського та податкового обліку, які підтвердили б факт того, що на балансі підприємства обліковуються мобільні телефони, та докази понесення позивачем витрат на придбання послуг міжнародного роумінгу для здійснення власної господарської діяльності.

Вказані документи не надано позивачем і до матеріалів судової справи для їх огляду, та надання їм аналізу, судами першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на викладене, оскільки послуги роумінгу надаються абоненту, який перетинає кордон України та за межами кордону рахуються послуги міжнародного роумінгу, судова колегія дійшла висновку про те, що позивачем не підтверджено зв`язок отриманих послуг міжнародного роумінгу з господарською діяльністю або виробничою діяльністю товариства, зокрема відсутні документи, які свідчать про відрядження працівників за кордон у перевіряємий період та інші супутні їм документи.

Вказана позиція суду щодо необхідності надання позивачем таких доказів, узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 09 квітня 2019 року у справі №2а-6493/09.

Перевіркою також встановлено заниження позивачем суми військового збору у розмірі 3142,63 грн. в результаті порушень, викладених у розділі "Перевірка правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб" в частині оподаткування нарахованого (сплаченого) міжнародного роумінгу ПрАТ "МТС Україна", що є додатковим благом найманих працівників, та повинно оподатковуватися військовим збором.

Таким чином, враховуючи наявність порушень в частині ПДФО, податковим органом, на думку судової колегії, правильно встановлено порушеннями позивачем п.п.1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п. 16 1 пп.10 р. XX, ст. 163, п.п.164.2.2 п.164.2 ст. 164, п.п.168.1.1, п.п.168.1.5 п.168.1 ст. 168, п.171.2 ст. 171 ПК України, за що товариству донараховано суму військового збору у розмірі 3 142,63 грн.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність ППР форми "ПС" за № від 01 липня 2019 року, яким до ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" за порушення ст.51, п.176.2 ст. 176 ПК України застосовано штрафні санкції за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" у розмірі 510 грн.

Більш того, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо прийняття спірних ППР поза межами строку, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пунктів 42.2 та 42.4. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України встановлено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та

Згідно п.58.2 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Відповідно до п.58.3 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.42.4 ст. 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Пунктом 86.8 ст. 86 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному п.44.7 ст. 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, посилання апелянта щодо прийняття спірних ППР поза межами строку, визначеного ПК України, оскільки, на думку апелянта, відповідно до п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими тоді, коли вони надіслані за адресою, а не тоді, коли вони доставлені адресату, спростовуються положеннями п. 86.8 ст. 86 ПК України.

Так, з наданої позивачем до суду копії накладної на доставку акта перевірки вбачається, що позивач отримав вказаний акт 10 червня 2019 року.

Отже, зважаючи на державні свята у червні 2019 року (16 червня - Трійця та 28 червня День Конституції України), відповідачем прийняті усі оскаржувані позивачем ППР в межах визначеного п.86.8 ст. 86 ПК України строку.

Решта доводів та заперечень сторін у заявах по суті справи та під час розгляду справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Резюмуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 19 210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) згідно платіжного доручення №2238 від 09 липня 2019 року (т.1 а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що ціна позовну у даній справі, оскільки позов містить усі вимоги майнового характеру, складає 35 964 247,69 грн. (загальна сума, яка визначена в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях).

При цьому, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 02 липня 2019 року, що у загальному розмірі становить 35 879 195 грн.

Тобто, у відсотковому співвідношенні судом задоволено 99,76% (з округленням) розміру позовних вимог ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" (35 879 195,00 грн.) (сума задоволених вимог) х 100% : 35964247,69 грн. (загальна ціна (сума) позову).

З урахуванням часткового задоволення позовної заяви майнового характеру ТОВ "ТАЛАМУС ЛТД" у розмірі, що становить 99,76 % від суми заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що розмір судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №2238 від 09 липня 2019 року, що підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, становить 19 163,90 грн. (з округленням) (19 210 грн. (загальна сума судового збору) х 99,76%), пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції (в частині судового рішення, яка оскаржено ТОВ "Таламус ЛТД") правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в цій частині, з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Таламус ЛТД" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.