Справа № 380/3891/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3891/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Красневич Ю.Б.,

за участю:

представника позивача Прийми Л.І.,

представника відповідача Пасічник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Львіввугілля» (місцезнаходження: 8000, Львівська область, м.Сокаль, вул.Б.Хмельницького, ) (далі позивач, ДП «Львіввугілля») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ) (далі відповідач, ГУ Держпраці у Львівській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу від 29.04.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-1 та №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17.12.2019 інспектором праці ГУ Держпраці у Львівській області Гумен В.І. проведено інспекційне відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля», за результатами якого складено акт від 17.12.2020 №ЛВ5005/1403/АВ, припис про усунення виявлених порушень №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.2019 та протокол про адміністративне правопорушення №ЛВ5005/1403/АВ/П/ПТ від 17.12.2019. Порушення, які виявлені за результатами інспекційного відвідування та викладені в приписі зводяться до неналежного (несвоєчасного) виконання (сплати) грошових зобов`язань (заробітна плата, відпускні і т.д.) перед найманими працівниками ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля».

Вказує, що з метою контролю за виконанням вимог припису від 17.12.2019 №ЛВ5005/1403/АВ/П посадовими особами відповідача 04.03.2020 здійснено інспекційне відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля». За результатами цього заходу контролю складено акт №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403 від 04.03.2020.

На підставі вказаних документів 29.04.20120 відповідачем прийнято постанови про накладення штрафу №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-1 та №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2. Позивач звертає увагу, що відповідач здійснив аналогічні перевірки по інших відокремлених підрозділах ДП «Львіввугілля», з подальшим складанням постанов про накладення штрафу на юридичну особу ДП «Львіввугілля» з однією і тією ж підставою для накладення штрафу (абзац 4 частина 2 статті 265 КЗпП України, абзац 9 частина 2 статті 265 КЗпП України) та видом порушення.

Позивач вважає, що підстави для накладення штрафів на ДП «Львіввугілля» по всіх відокремлених підрозділах є абсолютно однаковими (тотожними), виявлені порушення вимог законодавства про працю на всіх відокремлених підрозділах є ідентичні (ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки»). Тому, на думку позивача, в порушення ст.61 Конституції України позивача декілька раз притягнуто до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду за судовим захистом.

Ухвалою від 27.05.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 09.06.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач 06.07.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що 17.12.2019 проведено інспекційне відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля», за результатами якого складено акт від 17.12.2020 №ЛВ5005/1403/АВ та припис про усунення виявлених порушень №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.2019. Вказаним приписом зобов`язано начальника ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» усунути у строк до 15.01.2020 ряд виявлених порушень.

Зазначає, що з метою контролю виконання вимог припису №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.2019, посадових осіб відповідача уповноважено на проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» в період з 02.03.2020 по 05.03.2020. За результатами інспекційного відвідування складено акт від 04.03.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403 та встановлено порушення вимог: ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці»; ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки»; ч.1 ст.116 КЗпП України; ч.1 ст.117 КЗпП України. Таким чином, у відповідача були підстави для прийняття оскаржуваних постанов.

Відповідач вважає викладені в позові доводи позивача необґрунтованими, оскільки всі порушення, які допущені відокремленими підрозділами ДП «Львіввугілля», мають індивідуальні ознаки, вчинені за певних обставин, в різні періоди та щодо окремо визначених працівників, що, в свою чергу, є самостійними підставами для притягнення позивача до відповідальності.

Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що позивачем не заперечується факт порушення ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» вимог ч.1, ч.4 ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України та ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», за що передбачена відповідальність відповідно до ч.2 ст. 265 КЗпП України.

З огляду на наведене відповідач вважає, що прийняті на підставі інспекційного відвідування постанови про накладення штрафу від 29.04.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-1 та №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2 є законними та такими, що не підлягають скасуванню.

Представник позивача 29.07.2020 подав до суду відповідь на відзив, зміст якого аналогічний змісту позовної заяви.

Ухвалою від 10.08.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Посадовими особами ГУ Держпраці у Львівській області проведено інспекційне відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» за адресою: 80102, Львівська область, м.Червоноград, вул.Святого Володимира, буд.4А, .

За результатами інспекційного відвідування 17.12.2019 складено акт №ЛВ5005/1403/АВ.

Згідно з актом інспекційного відвідування відповідачем виявлено порушення ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» вимог: ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці»; ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки»; ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; ч.5 ст.97 КЗпП України, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці»; ч.1 ст.116 КЗпП України; ч.1 ст.117 КЗпП України.

17.12.2019 на підставі вищевказаного акта інспекційного відвідування інспектором праці Гумен В.І. винесено припис про усунення виявлених порушень №ЛВ5005/1403/АВ/П, яким зобов`язано ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» усунути встановлені в акті порушення у строк до 15.01.2020.

02.03.2020 ГУ Держпраці у Львівській області видано наказ №0646-П «Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля», яким доручено посадовим особам ГУ Держпраці у Львівській області в період з 02.03.2020 по 05.03.2020 провести позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю, в частині виконання вимог припису №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.2019 у ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» ().

На підставі цього наказу та направлення від 02.03.2020 посадовими особами відповідача проведено позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування у ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля».

За результатами інспекційного відвідування 04.03.2020 складено акт №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403, яким встановлено порушення вимог ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці»; ч.4 ст.115 КЗпП України, ст.21 Закону України «Про відпустки»; ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; ч.1 ст.116 КЗпП України; ч.1 ст.117 КЗпП України. Примірник акта вручено начальнику ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» Паляниці І.О. 04.03.2020.

Крім цього, відносно начальника ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» ОСОБА_1 04.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення №ЛВ11477/1403/АВ/П/ПТ та прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 901,00 грн. Штраф сплачено в повному обсязі 10.03.2020, що підтверджується наявною у справі копією квитанції.

За результатами розгляду матеріалів перевірки додержання законодавства про працю ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» та на підставі акта інспекційного відвідування від 04.03.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403, відповідач 29.04.2020 прийняв постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ4359/1402/НД/АВ/ФС, якою на позивача накладено штраф у розмірі 14169,00 грн. та №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2, якою на позивача накладено штраф у розмірі 14169,00 грн.

29.04.2020 ГУ Держпраці у Львівській області супровідним листом №4929/1/11-32 направило на адресу ДП «Львіввугілля» постанови про накладення штрафу від 29.04.2020 №ЛВ4359/1402/НД/АВ/ФС та від 29.04.2020№ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не оспорюється факт виявлених посадовими особами відповідача порушень ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» вимог законодавства про працю при виплаті працівникам заробітної плати, а тому оцінка таких судом не здійснюється.

Позиція позивача зводиться лише до того, що відповідач здійснив аналогічні перевірки по інших відокремлених підрозділах ДП «Львіввугілля» та виявив схожі правопорушення, за які на підставі абзацу 4 частини 2 статті 265 КЗпП України та абзацу 9 частини 2 статті 265 КЗпП України прийнято декілька постанов про накладення штрафів. Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Тому, позивач вважає, що за порушення вимог трудового законодавства всіма структурними підрозділами ДП «Львіввугілля» відповідач мав право прийняти по одній постанові про накладення штрафу за кожен вид порушення. Вказане зумовило позивача звернутись до суду з судовим захистом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для здійснення громадянами права на працю. Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю є важливими способами захисту трудових прав працівників, гарантією забезпечення законності в трудових відносинах.

Указом Президента України від 06.04.2011 № 386/2011 затверджено Положення про Державну інспекцію України з питань праці (далі - Положення №386).

Відповідно до п.п.1, 2 Положення №386, Державна інспекція України з питань праці (Держпраці України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Держпраці України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю визначається постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації ст.259 Кодексу законів про працю України та ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 26.04.2017 №295, якою, зокрема, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п.2 цього Порядку державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Відповідно до абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Згідно з абз.9 ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

Порядок прийняття постанов про накладення штрафних санкцій, передбачених ст. 265 КЗпП України, регламентований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Так, пунктом 1 Порядку №509 передбачено, що ним визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».

Відповідно до п. 2 Порядку №509 штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.

Пунктом 3 Порядку №509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку. Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з п. 5 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до п. 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

Отже, підставою для накладення штрафів є виявлені під час перевірки суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті перевірки. Відповідальність за порушення законодавства про працю несуть юридичні особи, які використовують найману працю.

Судом встановлено, що оскаржувані постанови прийняті на підставі акту №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403 від 04.03.2020 за результатами інспекційного відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» (), яким зафіксовано факт невиконання вимог припису №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.2019 про усунення виявлених порушень законодавства про працю.

Постанова №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-1 від 29.04.2020 прийнята відповідачем на підставі абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, яким передбачено відповідальність у вигляді штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення встановлених строків виплат заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі, а постанова №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2 від 29.04.2020 - на підставі абз.4 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, порушення інших вимог законодавства про працю, крім передбачених абзацами другим - восьмим цієї частини, - розмірі мінімальної заробітної плати за кожне таке порушення.

В обґрунтування позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаних постанов позивач вказує на порушення відповідачем вимог статті 61 Конституції України, а саме у зв`язку з тим, що по іншим відокремленим підрозділам ДП «Львіввугілля» винесено теж по дві постанови відповідно до абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП України, абз. 9 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та накладено на ті ж самі суми штраф по ідентичних порушеннях.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду та одне й те саме правопорушення.

З аналізу вказаної статті слідує, що така застосовується за наявністю певних умов, а такими умовами є вчинення одного й того самого правопорушення одним суб`єктом.

Судом встановлено, що ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» () зареєстроване як відокремлений підрозділ з 27.12.2007 №1 408 103 0040 00005, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2018. (а.с.34)

Відповідно до п.3.2 розділу 3 Положення про відокремлений підрозділ «Монтажнопрохідницьке управління» Державного підприємства «Львіввугілля» вказаний підрозділ не є юридичною особою, представляє інтереси і реалізує свої цілі і задачі в межах цього положення і статуту ДП «Львіввугілля».

Згідно з п.п.6.6.1 п.6.6 розділу 6 Положення, відокремлений підрозділ здійснює оплату праці працівників згідно з Положенням про оплату праці підрозділу, розробленого відповідно до Положення з організації оплати праці на підприємствах вугільної промисловості, чинного законодавства України та погодженого з профспілками.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877 від 05.04.2007, для здійснення плановою або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід та предмет перевірки.

З аналізу наведеної норми слідує, захід державного нагляду контролю покликаний на проведення перевірки та встановлення фактів дотримання законодавства про працю конкретно визначеного суб`єкта господарювання.

З долучених до матеріалів справи доказів, судом встановлено, що в даному випадку наказ на проведення перевірки від 02.03.2020 №0646-П та направлення від 02.03.2020 встановлює предмет проведення заходу державного контролю та суб`єкта перевірки.

Суд зазначає, що предметом перевірки в даному випадку є виконання вимог припису №ЛВ5005/1403/АВ/П від 17.12.7019. Суб`єктом перевірки був ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля», а тому перевірка цього відокремленого підрозділу жодним чином не може стосуватися інших відокремлених підрозділів ДП «Львіввугілля».

За результатами заходу державного контролю у ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» складено акт проведеного інспекційного відвідування від 04.03.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403, яким зафіксовано невиконання вимог припису 17.12.2019 №ЛВ5005/1403/АВ/П.

З аналізу змісту цього припису судом встановлено, що такий містить індивідуальні порушення, які вчинені за певних обставин, в різні періоди та щодо окремо визначених працівників ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля». За такі порушення передбачена відповідальність відповідно до абз. 4 та 9 ч.2 ст.265 КЗпП України. Обов`язок щодо усунення вказаних в приписі порушень покладено на керівника ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля».

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника ДП «Львіввугілля» суд встановив, що позивач фактично визнає наявність порушень законодавства про працю при виплаті заробітної плати працівникам ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля», однак вважає, що при прийнятті рішення про накладення штрафу відповідач повинен був врахувати акти перевірок по всіх відокремлених підрозділах і прийняти одну постанову по всіх порушеннях.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів того, що порушення, які виявлені відповідачем за результатами інспекційних відвідувань інших відокремлених підрозділів ДП «Львіввугілля» є тотожними з тими, які викладені в оскаржуваних у цій справі постановах.

В акті інспекційного відвідування ВП «Монтажнопрохідницьке управління» ДП «Львіввугілля» зафіксовані конкретні порушення законодавства про працю, які є самостійними підставами для притягнення ДП «Львіввугілля» до відповідальності згідно з абз.4 та 9 ч.2 ст.265 КЗпП України. При цьому, в постановах про накладення штрафу визначено розмір штрафу з урахуванням кількості вчинених порушень законодавства про працю по даному відокремленому підрозділу позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем обґрунтовано належними та допустимими доказами правомірність проведення інспекційного відвідування, наявність підстав для прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафу та розмір застосованих до відповідача фінансових санкцій.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час як доводи позивача суд вважає необґрунтованими, а тому постанови про накладення штрафу від 29.04.2020 №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-1 та №ЛВ11477/1403/АВ-ЛВ5005П1403/ФС-2, які винесені Головним управлінням Держпраці у Львівській області відповідають нормам чинного законодавства, відтак відсутні підстави для визнання їх протиправними та скасування.

З огляду на викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ДП «Львіввугілля», а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 10.09.2020

Суддя Р.І. Кузан