Справа № 200/6368/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 р. Справа№200/6368/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мозгової Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій протиправними щодо обмеження розміру пенсії граничним розміром 70% відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсію з 01.01.2016 року в редакції ст.13 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з 82% відповідних сум грошового забезпечення та виплати заборгованість з пенсії повністю та відразу.

В обґрунтування позову зазначає, що з 16.01.2003 року йому була призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 01.01.2018 року був проведений перерахунок пенсії з урахуванням нових норм грошового забезпечення. При перерахунку пенсії був зменшений відсоток сум грошового забезпечення з 82% до 70%. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належний соціальний захист.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262) з 16 січня 2003 року. Пенсія позивачу призначена, як старшому оперуповноваженому відділу боротьби з фіктивними суб`єктами підприємницької діяльності ГВПМ ДПІ в м. Маріуполі Донецької області Державної фіскальної служби України.

Вказав, що позивач не проходив службу в органах внутрішніх справ та не підпадає під дію Постанови КМУ № 988, так як є колишнім співробітником Державної податкової служби України. Право на здійснення перерахунку виникло у позивача лише з моменту набуття чинності Постанови № 704. Статтею 58 Конституції України встановлено, що нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому право на виникнення перерахунку не може виникнути раніше, ніж набуття чинності документу, який його встановлює. За період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року зазначеній категорії пенсіонерів жодних перерахунків не проводилося, відсотковий розмір пенсії не змінювався.

Загальна вислуга позивача становить 29 років, тобто 9 років понад 20 років необхідних для призначення пенсії. За кожний рік вислуги понад 20 років додається 3% відповідних сум грошового забезпечення. До 50% визначеного розміру грошового забезпечення додається 27% за понаднормову вислугу років (3% * 9 років). Загальний відсотковий розмір пенсії Позивача складає 77% (50% визначених пункту «а» статті 13 та понаднормові 27%). Виходячи з вищезазначеного, вказав, що відсотковий розмір пенсії позивача не може становити 82%, оскільки відсутній необхідний понаднормовий стаж роботи. На момент перерахунку пенсії відповідно до Постанови № 704 відсотковий розмір пенсії Позивача також складав 77% грошового забезпечення. Звернув увагу суду, що позивач ніколи не отримував пенсію виходячи з 82% грошового забезпечення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в означеній частині (а.с.19-22).

Позивач через відділ діловодства та документообігу суду надав відповідь на відзив, у якому просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі (а.с.29-30).

Ухвалою суду від 13.07.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Дослідивши докази, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на нього, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон № 2262-ХІІ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011).

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та пенсія призначена з 16.01.2003 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 від 09.04.1992 року, як старшому оперуповноваженому відділу боротьби з фіктивними суб`єктами підприємницької діяльності ГВПМ ДПІ у м. Маріуполі Донецької області. Розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугою років (на день звільнення зі служби) складається з: посадовий оклад у розмірі 5070,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням майор податкової міліції у розмірі 1340,00 грн., надбавка за вислугою років (45 відсотків) у розмірі 2884,50 грн., що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 31.03.2018 року №126/05-99-05-02-21а (а.с.25).

01.05.2016 року ГУ ПФУ у Донецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі зміни сімейного стану (зменшення кількості утриманців). Розмір пенсії визначено на рівні 77% грошового забезпечення (а.с.26).

01.12.2017 року ГУ ПФУ у Донецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі зміни сімейного стану (зменшення кількості утриманців). Розмір пенсії визначено на рівні 77% грошового забезпечення (а.с.24).

На виконання вимог постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року ГУ ПФУ у Донецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року. Розмір пенсії визначено на рівні 70% грошового забезпечення (а.с.19 зворотній бік).

Не погоджуючись із зазначеним розрахунком, вважаючи протиправними дії відповідача щодо зменшення йому розміру пенсії до 70 % грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на пенсійне забезпечення (в даному випадку це стосується можливості реалізації встановленої державою гарантії для військовослужбовців та деяких інших осіб на отримання пенсійного забезпечення, розмір якого визначається у певному порядку, відмінному від пенсій для решти категорій громадян) будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів адміністративної справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області на виконання вимог постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, що підтверджується протоколом за пенсійною справою від 13.04.2018 року та листом Пенсійного фонду України (а.с.9, 19 зворотній бік).

Пенсію позивачу було призначено 16.01.2003 року.

На момент призначення пенсії позивача ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262 була викладена у такій редакції: «Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

При проведенні перерахунку пенсії відповідачем застосовано новий максимальний розмір грошового забезпечення - 70% відповідних сум грошового забезпечення, при цьому правомірність своїх дій Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області обґрунтовує необхідністю застосування норми закону, що визначає основний розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення, яка діяла на момент здійснення перерахунку пенсії, тобто виходячи із 70% грошового забезпечення, як це передбачено частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 77% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проаналізувавши викладені норми законодавства, суд встановив, що дійсно підпунктом 8 пункту 6 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI) внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ і зменшено розмір пенсій військовослужбовців спочатку з 90% до 80% грошового забезпечення, а надалі з 80% до 70% грошового забезпечення.

У той же час, пунктом 2 Розділу 2 (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Отже, дія Закону № 3668-VI не поширюється на позивача, тому що йому призначено пенсію до набрання чинності цим Законом. Крім того, зменшення розміру грошового утримання є порушенням гарантій, передбачених статтею 22 Конституції України, якою закріплено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічну позицію щодо застосування норм права висловив Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17), а також у рішенні від 04.02.2019 року № Пз/9901/58/18 (зразкова справа № 240/5401/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії розмір грошового забезпечення позивача визначено на рівні 77% грошового забезпечення, перерахунок пенсії проведено позивачу з 01.01.2018 року, тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року виходячи із 82% відповідних сум грошового забезпечення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, ОСОБА_1 , просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в редакції ст.13 Закону України від 09.04.1992 року №2263-ХІІ, однак у якій саме редакції необхідно застосувати до даних правовідносин вищевказаний закон не уточнює.

Враховуючи викладене, позивач має право на перерахунок пенсії, у зв`язку з чим суд з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії саме з 77% на 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2018 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії в основному розмірі 77% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року.

Щодо клопотання позивача про звернення до негайного виконання рішення суду у частині стягнення пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про стягнення заборгованості з виплати пенсії підлягає негайному виконанню в частині виплати пенсії за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаних норм - відсутні.

Згідно з нормами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 420,40 грн. (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача, оскільки останнім при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.6).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання дій протиправними щодо обмеження розміру пенсії граничним розміром 70% відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсію з 01.01.2016 року в редакції ст.13 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виходячи з 82% відповідних сум грошового забезпечення та виплати заборгованість з пенсії повністю та відразу - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місце знаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3) щодо зменшення основного розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 77% на 70% сум грошового забезпечення з 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) призначеної пенсії в основному розмірі 77% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая