Справа № 640/20169/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 вересня 2020 року м. Київ №640/20169/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши позовну заяву в адміністративній справі

за позовомАкціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод»
доВідділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
прозобов`язання вчинити дії
встановив:

Акціонерне товариство «Перший Київський машинобудівний завод» 28 серпня 2020 року звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило суд:

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити всі необхідні та передбачені законом виконавчі дії, спрямовані на звільнення з-під арешту та зняття будь-яких обмежень, накладених на майно у вигляді нежитлової будівлі літера «IV цифра» цех №5, корпус 9, адреса: проспект Перемоги 49/2, м. Київ, яка належить акціонерному товариству «Перший Київський машинобудівний завод» в зв`язку з викупом для суспільних потреб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Представником позивача подано заяву на виконання вимог ухвали від 31 серпня 2020 року, в якій останній просив поновити строку звернення позивачу до суду.

В обґрунтування даної заяви представником зазначено, що пропущення строку звернення до суду обумовлено карантинними обмеженнями, у зв`язку з чим такі причини є поважними, а строк підлягає поновленню.

Проте суд вважає такі причини пропуску строку звернення до суду не поважними, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось судом в ухвалі від 31 серпня 2020 року, позивач вказував, що дізнався про порушення власних прав 25 червня 2020 року.

В той же час звернення до суду мало місце 28 серпня 2020 року, тобто з пропущенням встановленого десятиденного строку на звернення до суду.

Крім того суд звертає увагу на положення пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Даний закон набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому двадцяти денний термін сплив 07 серпня 2020 року.

Враховуючи вищенаведене суд вважає причини пропуску строку для звернення із заявленими позовними вимогами, вказані позивачем не поважними.

При цьому суд наголошує ще й на тому, що в обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду представник позивача посилається на суспільну важливість вирішення даної справи, в той же час позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду на досить тривалий термін.

Таким чином суд не вважає наведені позивачем доводи поважними для поновлення строку звернення до суду, оскільки в даній категорії справ, у відповідності до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлені скорочені строки як для звернення до суду, так і розгляду даної категорії справ.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перепон у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не вказано та судом не встановлено.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій, і за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що причини пропуску строку судом визнанні неповажними, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Водночас суд зазначає, що повернення позовної заяви, згідно з частиною восьмою статті 169 КАС України, не позбавляє права позивача для повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169, 241, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

ухвалив:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до суду.

2. Позовну заяву Акціонерного товариства «Перший Київський машинобудівний завод» до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала суду може бути оскаржена за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко