Справа № 9901/213/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 9901/213/19

Провадження № 11-926заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Яроша Д. В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Орленка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року (у складі колегії суддів Стрелець Т. Г., Бевзенка В. М., Шарапи В. М., Данилевич Н. А., Желтобрюх І. Л.),

УСТАНОВИЛА:

Рух справи

1. У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП; Комісія), у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19 «Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 ».

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення КДКП про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення не відповідає нормам Конституції України та законам України, є необґрунтованим та таким, що прийняте не у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому підлягає скасуванню як незаконне та протиправне.

Зокрема, позивач зауважив, щорішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19 є незаконним, оскільки на порушення вимог частини другої статті 48 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) член КДКП ОСОБА_3 був присутній та брав участь у голосуванні при прийнятті зазначеного рішення.

Також, на думку позивача, оскаржуване рішення КДКП не містить чітко сформульованих підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а висновки, викладені в ньому, суперечливі між собою та містять розбіжності.

3.Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

4. Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з тих підстав, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та прийняте Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року та ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

5.Велика Палата Верховного Суду ухвалами від 09 вересня та 01 жовтня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року та призначила справу до розгляду в судовому засіданні на 19 листопада 2019 року.

6. 26 вересня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від КДКП надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року - без змін.

7. У судовому засіданні 18 лютого 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, замінила відповідача у справі № 9901/213/19 - Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів на кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

8. ОСОБА_1 з листопада 2013 року працює в органах прокуратури. З 15 грудня 2015 року (наказ прокурора Полтавської області від 14 грудня 2015 року № 735к) позивач перебуває на посаді прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області.

9. 18 жовтня 2018 року до КДКП надійшла дисциплінарна скарга прокуратури Полтавської області про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 .

10. У скарзі повідомлялось, що прокуратурою Полтавської області за результатами проведення службової перевірки щодо прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 складено висновок від 10 жовтня 2018 року, затверджений прокурором Полтавської області, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 08 вересня 2018 року висловив громадянину ОСОБА_2 вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000264 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 146 КК України.

На виконання незаконної вимоги ОСОБА_1 того ж дня близько 16:00 години в місті Полтаві ОСОБА_2 передав йому обумовлені грошові кошти. Після отримання ОСОБА_1 неправомірної вигоди його було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України) і того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

У скарзі зазначено, що ця подія набула негативного суспільного резонансу та завдала шкоди авторитету органів прокуратури України.

На думку скаржника, прокурор ОСОБА_1 вчинив дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності в чесності та непідкупності органів прокуратури та грубе порушення правил прокурорської етики, що відповідно до пунктів 5 та 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII є підставами для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

11. Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження вказану дисциплінарну скаргу 18 жовтня 2018 року розподілено члену КДКП ОСОБА_3., яким 23 жовтня 2018 року прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 .

12. Рішенням Комісії від 12 грудня 2018 року № 546дп-18 строк проведення перевірки за дисциплінарною скаргою прокуратури Полтавської області продовжено на один місяць.

13.Членом КДКП ОСОБА_3 16 січня 2019 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 .

14. Розглянувши матеріали дисциплінарного провадження № 11/2/4-1711дс-289дп-18, КДКП установлено, що слідчим відділом Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000264 від 06 вересня 2018 року за частиною першою статті 146 КК України за фактом можливого викрадення ОСОБА_4 .

15. Постановою першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Радійчука Д. І. від 07 вересня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні призначено групу прокурорів у складі прокурорів Полтавської місцевої прокуратури, до складу якої увійшов ОСОБА_1 .

16.Водночас Комісія установила, що згідно з матеріалами службового розслідування, проведеного прокуратурою Полтавської області щодо прокурора ОСОБА_1 , а також зібраними в ході кримінального провадження № 0000031 доказами, зокрема, даних розсекречених негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи, контроль за вчиненням злочину), прокурор ОСОБА_1 кілька разів у робочий час зустрічався з громадянином ОСОБА_2 поза межами приміщення Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області біля свого місця проживання, обговорював з останнім питання кримінального провадження, у якому він входив до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Комісією також установлено, що ОСОБА_1 повідомляв, що автомобіль у ОСОБА_2 буде вилучений у зв`язку із запізненням останнього на обумовлений час зустрічі, однак сам він не буде притягнутий до кримінальної відповідальності за фактом викрадення людини та зберігання засобів ураження (бойової гранати) за умови передачі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1000 доларів США. Під час повторної зустрічі з ОСОБА_2 , яка відбулась близько 16:00 години 08 вересня 2018 року поряд з місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , останній отримав обумовлену суму в розмірі 1000 доларів США, після чого був затриманий у порядку статті 208 КПК України.

17. Рішенням КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19 ОСОБА_5 притягнутий до дисциплінарної відповідальності, та до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

18. Рішення Комісії мотивоване тим, що в діях прокурора ОСОБА_5 наявні ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, а саме одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

19. На виконання зазначеного рішення наказом прокурора Полтавської області від 05 квітня 2019 року № 95-к прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області юриста 1 класу ОСОБА_1 звільнено з посади в органах прокуратури за одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

20.Вважаючи рішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19 протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Оцінка суду першої інстанції

21. Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходив з того, що оскаржуване рішення Комісії відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є обґрунтованим та пропорційним.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень з боку відповідача щодо порядку та процедури прийняття оскаржуваного рішення.

22. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду погодився з думкою відповідача про те, що зустрічі ОСОБА_1 з ОСОБА_2 поряд зі своїм помешканням в неробочий час та отримання грошових коштів від нього, з огляду на їх зміст, характер, службове становище позивача та його процесуальний статус у кримінальному провадженні № 0000264 від 06 вересня 2018 року за частиною першою статті 146 КК України, свідчать про доведеність факту вступу ОСОБА_1 у позаслужбові стосунки з ОСОБА_2 .

23. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ці обставини вказують на наявність у діях прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме одноразового грубого порушення правил прокурорської етики, що стало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. При цьому, зважаючи на характер діяння, зокрема те, що вчинені ОСОБА_1 дії викликали негативний суспільний резонанс, що підтверджується відповідними публікаціями у ЗМІ, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що у КДКП були достатні підстави застосовувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

24. Доводи позивача про його неналежне повідомлення про засідання Комісії 26 березня 2019 року та наявність підстав для його відкладення суд першої інстанції визнав безпідставними, оскільки ОСОБА_1 повторно не з`явився на засідання Комісії, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання.

25.Також суд першої інстанції встановив, що відповідачем не було допущено порушень частини другої статті 48 Закону № 1697-VII при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до витягу з проколу засідання Комісії від 26 березня 2019 року № 12 член КДКП ОСОБА_3 не брав участі в голосуванні за рішення, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів прокуратури.

Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог

26. В апеляційній скарзі на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року ОСОБА_1 зазначає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

27. Зокрема, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, що під час ухвалення рішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19 позивач дізнався про засідання Комісії менше ніж за добу до дати проведення такого засідання від колег по роботі. На думку позивача, повідомлення колегами по роботі не може вважатися належним повідомленням прокурора.

При цьому позивач зауважує, що в судовому засіданні в суді першої інстанції представником відповідача зазначено про відсутність доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про призначення засідань КДКП.

28. ОСОБА_1 зазначає, що наслідком його неналежного повідомлення його дати і часу проведення КДКП засідання стало те, що його безпідставно та незаконно позбавлено права на розгляд висновку про наявність у його діях дисциплінарного проступку на засадах змагальності, а також реалізувати інші права, визначені статтею 47 Закону № 1697-VII.

29. Не погоджується ОСОБА_1 і з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про те, що висновки експертизи, які позивач просив долучити до матеріалів дисциплінарного провадження, жодним чином не впливають на встановлення факту вступу його в позаслужбові відносини з ОСОБА_2 .

30. Окремо скаржник звертає увагу й на те, що твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 був «фігурантом» у кримінальному провадженні, не ґрунтується на нормі права, адже поняття «фігурант» не міститься ані в КПК України, ані в будь-якому нормативно-правовому акті. Жодного (іншого) правового статусу станом на 08 вересня 2018 року ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000264 не мав.

31. Наведене, на думку ОСОБА_1 , свідчить про те, що судом не доведено наявність позаслужбових стосунків ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , а також про те, що ОСОБА_2 є стороною вказаного кримінального провадження.

32. ОСОБА_1 також вважає, що посилання в оскаржуваному рішенні КДКП на обставини, зазначені в протоколах огляду протоколів негласних слідчих (розшуковик) дій, є неправомірними.

Позиція КДКП щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 .

33. У відзиві на апеляційну скаргу КДКП зазначає, що вимоги позивача щодо скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню через його законність та обґрунтованість.

34. Зокрема, КДКП зауважує, що під час ознайомлення з матеріалами проведених відносно прокурора ОСОБА_1 негласних слідчих (розшукових) дій Комісією встановлений факт позаслужбових стосунків останнього та ОСОБА_2 . При цьому факт отримання 08 вересня 2018 року грошових коштів у розмірі 1000 доларів США прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області набув оприлюднення громадськості через інтернет-видання «Полтавщина».

35. Стосовно доводів позивача щодо неналежності його повідомлення про дату та час засідання КДКП відповідач зазначає, що ОСОБА_1 листами від 25 січня 2019 року № 112/1-628вих-19, від 15 лютого 2019 року № 11/2/1-1558вих-19 та від 05 березня 2019 року № 11/2/1-2144вих-19 було повідомлено про час та місце розгляду Комісією висновку про наявність у його діях дисциплінарного проступку.

Однак на жодне із засідань Комісії ОСОБА_1 не з`явився і 25 березня 2019 року відправив на електронну адресу КДКП лист з проханням про перенесення дати розгляду висновку Комісії у зв`язку з його хворобою.

Наведене, на думку КДКП, свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, коли саме Комісією призначено до розгляду висновок про наявність у його діях дисциплінарного проступку, та міг повідомити про намір узяти участь у її засіданні через свого представника чи надіслати пояснення та докази на спростування аргументів, викладених у дисциплінарній скарзі та висновку про наявність у його діях дисциплінарного проступку.

36. Доводи ОСОБА_1 про позбавлення його права заявити відвід члену КДКП ОСОБА_3. Комісія вважає також необґрунтованими, оскільки про право позивача заявити відвід члену КДКП ОСОБА_3. позивачеві було роз`яснено під час відкриття дисциплінарного провадження щодо нього, і він таким правом не скористався. При голосуванні за оскаржуване рішення ОСОБА_3 участі не брав.

37. Стосовно доводів ОСОБА_1 щодо використання, на його думку, недопустимих доказів, що містяться в окремих матеріалах кримінального провадження, КДКП зазначає, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності хоча і було прийнято з урахуванням відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження № 0000031, але ґрунтуються на самостійних правових підставах, у тому числі висновку про результати службової перевірки. Докази, покладені в основу оскаржуваного рішення, отримані Комісією законно і можуть бути враховані Комісією під час прийняття спірного рішення.

38. Водночас відповідач зазначає, що вчинене особою діяння може, крім підстав для притягнення її до кримінальної відповідальності, бути одночасно підставою для притягнення до іншого виду відповідальності - дисциплінарної.

Релевантні джерела права

39. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

40. Згідно з пунктами 3, 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний: діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами; додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

41. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VIIпрокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

42. Згідно із частиною другою цієї статті притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності не виключає можливості притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом.

43. Статтею 44 Закону № 1697-VII встановлено, що дисциплінарне провадження щодо прокурорів здійснюється КДКП.

44. Статус та повноваження КДКП закріплено в частині першій статті 73, частині першій статті 77 Закону № 1697-VII, згідно з якими Комісія є колегіальним органом, який відповідно до повноважень, передбачених цим Законом, визначає рівень фахової підготовки осіб, які виявили намір зайняти посаду прокурора, та вирішує питання щодо дисциплінарної відповідальності, переведення та звільнення прокурорів з посади.

45. Згідно із частиною першою статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду КДКП дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

46. Порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги регламентовано статтею 46 Закону № 1697-VII, згідно із частиною четвертою якої після відкриття дисциплінарного провадження член КДКП проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Комісії за результатами перевірки.

47. Згідно із частиною шостою статті 46 Закону № 1697-VII під час здійснення перевірки член КДКП має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію.

48. Частина десята статті 46 Закону № 1697-VII передбачає, що член КДКП за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена КДКП щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

49.Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні КДКП. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання КДКП має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

50. Частиною третьою статті 47 Закону № 1697-VII передбачено, що висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає КДКП.

51. Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні КДКП заслуховуються пояснення члена Комісії, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п`ята статті 47 Закону № 1697-VII).

52.Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена КДКП подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону № 1697-VII).

53. Частиною першою статті 48 Закону № 1697-VII встановлено, що КДКП приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення КДКП за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

54. При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення (частина третя статті 48 Закону № 1697-VII).

55. Види дисциплінарних стягнень, які можуть бути накладені на прокурора за вчинення ним дисциплінарного проступку, закріплені у частині першій статті 49 Закону № 1697-VII. До таких стягнень належать:

1) догана;

2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора);

3) звільнення з посади в органах прокуратури.

56. За правилами статті 16 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

57. За змістом статті 19 цього Кодексу прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

58. Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс (стаття 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів)

Позиція Великої Палати Верховного Суду

59. Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, наведені в апеляційній скарзі й у відзиві на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Щодо додержання Комісією процедури в дисциплінарному провадженні

60. У позовній заяві та апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на порушення Комісією вимог частини третьої статті 47 Закону № 1697-VII при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки висновок про наявність чи відсутність у його діях дисциплінарного проступку був розглянутий 26 березня 2019 року на засіданні КДКП за його відсутності, незважаючи на надіслане ним до Комісії повідомлення, у якому він просив відкласти розгляд вказаного висновку.

61. Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, Велика Палата Верховного Суду зазначає таке.

62. Під час розгляду цієї справи судом установлено, що перше засідання Комісії з розгляду висновку від 16 січня 2019 року про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 було призначено на 13 лютого 2019 року, про що позивач повідомлений листом КДКП від 25 січня 2019 року № 11/2/1-628вих19.

63. 11 лютого 2019 року на адресу КДКП надійшов лист ОСОБА_1 , у якому він просив перенести розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку в його діях на іншу дату у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

64. Наступне засідання КДКП було призначене на 27 лютого 2019 року, про що позивача повідомлено листом від 15 лютого 2019 року № 11/2/1-1558вих19.

65. На засідання Комісії 27 лютого 2019 року позивач повторно не з`явився, направивши на адресу КДКП лист від 26 лютого 2019 року про перенесення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

66. Рішенням КДКП від 27 лютого 2019 року вирішено відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю витребування додаткових матеріалів.

67. У подальшому листом КДКП від 05 березня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд висновку про наявність у його діях дисциплінарного проступку відбудеться 26 березня 2019 року.

68. 25 березня 2019 року позивач надіслав лист на електронну адресу Комісії про відкладення розгляду висновку від 16 січня 2019 року, оскільки він перебував на лікарняному. Аналогічний лист направлений поштою на адресу КДКП та отриманий Комісією 27 березня 2019 року (після проведення засідання 26 березня 2019 року).

69. На засіданні КДКП 26 березня 2019 року, заслухавши думку представників скаржника - Соколова А. В. і Ленець Н. О. та беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 повторно не з`явився на засідання Комісії, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення засідання, Комісія вирішила проводити розгляд висновку за відсутності прокурора ОСОБА_1 .

70. Наведене свідчить про те, що Комісією при ухваленні оскаржуваного рішення був дотриманий обов`язок щодо завчасного повідомлення прокурора ОСОБА_1 про засідання КДКП, на якому розглядався висновок про наявність у його діях дисциплінарного проступку.

71. При цьому направлення вказаних вище повідомлень на робочу адресу позивача більше ніж за десять днів до проведення засідання відповідає положенням частини першої статті 47 Закону № 1697-VII і є достатнім для того, щоб вважати «належним» повідомлення ОСОБА_1 про час та місце засідання Комісії.

72. Водночас згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного суду, висловленою в постанові від 03 липня 2018 року у справі № 800/549/17, отримання листів (повідомлень про засідання Комісії) адресатом перебуває поза межами контролю Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, а тому не може свідчити про неправомірність її дій. Обов`язок Комісії «повідомити» полягає у тому, щоб інформувати учасника про засідання, а не забезпечити його участь у цьому засіданні.

73. У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

74. Однак, як установлено судом, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що на розгляді Комісії перебуває дисциплінарне провадження щодо нього, протягом усього часу дисциплінарного провадження не цікавився станом його перебігу, і не надіслав будь-яких пояснень та доказів на спростування аргументів, викладених у дисциплінарній скарзі та у висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора.

75.Отже, доводи ОСОБА_1 про неналежне повідомлення його про час та місце засідання КДКП, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати пояснення, не можна визнати обґрунтованими.

76.Водночас Велика Палата Верховного Суду має перевірити чи були законні підстави у відповідача розглядати висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_1 за його відсутності.

77. Виключний перелік підстав, за наявності яких висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора може бути розглянутий за його відсутності, визначений у частині третій статті 47 Закону № 1697-VII. Однією з таких підстав є повторна неявка на засідання.

78. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 був належним чином та завчасно повідомлений про засідання КДКП 26 вересня 2019 року і втретє не з`явився на вказане засідання, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного висновку про наявність у відповідача достатніх правових підстав для розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача за його відсутності.

79. Здійснюючи судовий контроль, Велика Палата Верховного Суду не встановила зі сторони КДКП жодних процедурних порушень, які вплинули чи могли б вплинути на реалізацію позивачем своїх прав в дисциплінарному провадженні.

80. Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду було забезпечено публічний розгляд цієї справи в ході якого позивач особисто брав участь та надавав відповідні пояснення. Наведене свідчить про те, під час розгляду цієї справи був дотриманий принцип змагальності сторін.

81. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що немає підстав для висновку про те, що КДКП допустила порушення процедури ухвалення оскаржуваного рішення, які б істотно обмежили чи порушили право позивача на захист та слугували передумовою для скасування цього рішення, на що обґрунтовано вказано й судом першої інстанції.

Щодо оцінки висновку Комісії про наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку

82. Як свідчить зміст рішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19, підставою для прийняття цього рішення стало одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, яке виявилось у вступі прокурора ОСОБА_1 у позаслужбові стосунки з ОСОБА_2 .

83.Зокрема, зібраними в цій справі доказами, які були в розпорядженні КДКП при прийнятті оскаржуваного рішення встановлено, що прокурор ОСОБА_1 кілька разів у робочий час зустрічався з громадянином ОСОБА_2 поза межами приміщення Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області біля свого місця проживання, обговорював з останнім питання кримінального провадження, у якому він входив до групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

84. Також установлено, що прокурор ОСОБА_1 вимагав у громадянина ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за фактом викрадення людини та зберігання засобів ураження (бойової гранати). Під час повторної зустрічі з ОСОБА_2 , яка відбулась близько 16:00 години 08 вересня 2018 року поряд з місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , останній отримав обумовлену суму в розмірі 1000 доларів США, після чого був затриманий.

85. Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку, який полягає одноразовому грубому порушенні правил прокурорської етики, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.

86. Відповідно до застосованих судом норм права прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати в позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.

87. Водночас для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок, як одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, КДКП має установити, зокрема, факт поведінки, що скомпрометувала звання працівника прокуратури, зашкодила репутації працівника прокуратури та авторитету прокуратури, викликала негативний громадський резонанс. При цьому обов`язкова наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, склад якого б передбачав відповідні діяння, не є умовою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

88. За встановлених у цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного висновку про наявність у діях прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, а саме одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

89. Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про недоведеність його позаслужбових стосунків з ОСОБА_2 , оскільки останній станом на 08 вересня 2018 року не був стороною кримінального провадження № 0000264, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами дисциплінарного провадження, у тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, у яких, зокрема, зафіксовано факт отримання позивачем поряд з місцем свого проживання 08 вересня 2018 року близько 16:00 години грошових коштів у сумі 1000 доларів США від громадянина ОСОБА_2 .

Твердження позивача про наявність між ним та ОСОБА_2 договірних відносин (щодо виготовлення дерев`яних виробів) не підтверджуються жодними доказами та не узгоджуються з поясненнями останнього.

90. При цьому застосований судом першої інстанції щодо громадянина ОСОБА_2 термін «фігурант» Велика Палата Верховного Суду вважає доречним, оскільки процесуальний статус вказаної особи у кримінальному провадженні № 0000264 може змінюватися, і адміністративний суд у цій справі не може надавати таким обставинам будь-яку оцінку.

91. Водночас Велика Палата Верховного Суду вважає безпідставними доводи позивача про неправомірне використання Комісією даних негласних слідчих (розшукових) дій, а також про неправомірне посилання КДКП у її рішенні на матеріали, зібрані під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031, у тому числі матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки Комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_1 , яке здійснюється в межах досудового розслідування, а лише перевірила викладені у скаргах обставини на предмет дотримання вимог, що ставляться до посадових осіб органів прокуратури, та наявності в діях прокурора складу дисциплінарного проступку.

92. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 прийнято не тільки на підставі відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження щодо нього, а й ґрунтується на самостійних правових підставах. Установлені Комісією в ході дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення тільки для прийняття рішень у дисциплінарному провадженні та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

93. Разом із цим висновок судової експертизи Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса № 22662 про відсутність на змивах рук та одязі позивача слідів спеціальної хімічної речовини, яка містилася на грошових купюрах, наданий у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000031 від 08 вересня 2018 року, який ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів дисциплінарного провадження, не спростовує доводи Комісії щодо вступу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , фігурантом у кримінальному провадженні № 0000264, в позаслужбові стосунки.

94.Надаючи оцінку правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів прокуратури, суд виходить з того, що підставою для прийняття КДКП рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури стали обставини допущення позивачем грубого порушення правил прокурорської етики.

95. За змістом статті 49 Закону № 1697-VII за результатами дисциплінарного провадження Комісія може прийняти рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора у разі, зокрема, якщо дисциплінарний проступок, вчинений прокурором, має характер грубого порушення.

96. Вчинені ОСОБА_1 дії викликали негативний суспільний резонанс та надали КДКП достатні підстави кваліфікувати їх як такі, що мають характер грубого порушення правил прокурорської етики. При прийнятті спірного рішення Комісією враховано характер діяння, відомості, що характеризують особу прокурора.

97.Отже, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду дійшов правильного висновку про те, що рішення КДКП від 26 березня 2019 року № 89дп-19, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів прокуратури, відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та пропорційно.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

98. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

99.Згідно із частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

100.Отже, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки щодо розподілу судових витрат

101. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

102.Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-243, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді: С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців В. В. Пророк

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська