Справа № 826/16777/16
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Шахтоуправління "Обухівська" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Шахтоуправління "Обухівська" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання незаконним та нечинним наказу від 01 вересня 2016 року №1432 в частині застосування до позивача санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Мінекономрозвитку від 01 вересня 2016 року №1432 "Про переведення іноземних суб`єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності" відповідно до частини шостої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності іноземних суб`єктів господарської діяльності згідно додатку, серед яких значиться АТ "Шахтоуправління "Обухівська"; зупинено дію наказів Мінекономрозвитку від 14 квітня 2016 року №694, від 28 квітня 2016 року №756.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції: накладення штрафів у випадках несвоєчасного виконання або невиконання суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності та іноземними суб`єктами господарської діяльності своїх обов`язків згідно з цим або пов`язаних з ним законів України. Розмір таких штрафів визначається відповідними положеннями законів України та/або рішеннями судових органів України; застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій; тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов`язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Частини друга, третя, п`ята статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлюють, що санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національного банку України або за рішенням суду.

Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб`єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Частиною шостою статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" визначено, що тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб`єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Таким чином, переведенню центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування передує застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності такої спеціальної санкції як тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №459, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Суд встановив, що підставою для застосування до АТ "Шахтоуправління "Обухівська" спеціальної санкції - індивідуальний режим ліцензування, стало попереднє застосування до позивача спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відповідно до наказу Мінекономрозвитку від 14 квітня 2016 року №694 "Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності".

Як свідчать наявні у справі докази, наказ Мінекономрозвитку від 14 квітня 2016 року №694 "Про застосування спеціальної санкції тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб`єктів господарської діяльності" в частині його застосування до позивача був предметом розгляду в адміністративній справі №826/8142/16.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року у справі №826/8142/16, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2019 року та постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року, адміністративний позов АТ "Шахтоуправління "Обухівська" задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Мінекономрозвитку від 14 квітня 2016 року №694 в частині застосування до АТ "Шахтоуправління "Обухівська" санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності з моменту прийняття.

У свою чергу, відповідно до частини четвертої статі 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року у справі №826/8142/16 встановлено, що "подання Служби безпеки України є належною підставою для застосування Мінекономрозвитку спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб`єкта господарювання є обґрунтованими. Водночас, як слідує зі змісту норми частини першої статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" у відповідній редакції, передумовою для застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальної санкції є саме порушення ними цього Закону або пов`язаних з ним законів України. Відтак, з`ясування судами тієї обставини, чи мало місце порушення позивачем норм статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" є визначальним для правильного вирішення спору про оскарження наказу".

Верховним Судом у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №826/8142/16 зазначено наступне: "Як вбачається з дослідженого судами попередніх інстанцій подання Служби безпеки України від 05.04.2016 №8/1/2-6062, у ньому йшлося про те, що за отриманими даними протягом 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Донбас" (далі - ТОВ "Енергомаш-Донбас") систематично здійснювало експортні операції з тимчасово непідконтрольної українській владі території Донецької області поза митним контролем на адресу компанії-нерезидента позивача. Встановлено, що ТОВ "Енергомаш-Донбас" відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України від 05.11.2014 №1849/5 не було перереєстровано на підконтрольній Україні території. Відповідно до приписів наказу Державної фіскальної служби України від 22.12.2014 №385, рух через митні пости тимчасово непідконтрольних українській владі територій Донецької та Луганської областей припинено з 01.01.2015. Наведені обставини, як йдеться у поданні, свідчать про проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки з боку АТ "Шахтоуправління "Обухівська". Разом з тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.03.2015 і відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 22.05.2015 №05-18/448, місцезнаходження ТОВ "Енергомаш-Донбас" зареєстроване за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, Промислова зона, буд. 115. У свою чергу, м. Курахове не було включене до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р у відповідних редакціях. Крім того, судами попередніх інстанцій з`ясовано, що твердження відповідача щодо здійснення експортних операцій між ТОВ "Енергомаш-Донбас" і АТ "Шахтоуправління "Обухівська" протягом 2015 року, як через митний кордон України, так і поза митним контролем, не знайшли підтвердження жодними доказами. Мінекономрозвитку та Служба безпеки України не надали судам жодних доказів на користь цієї обставини і не повідомили про причини неможливості їх надання. Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків щодо відсутності підстав стверджувати про порушення позивачем норм статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", яке покладене в основу прийняття оспорюваного Наказу.".

Таким чином, наказ Мінекономрозвитку від 14 квітня 2016 року №694 в частині застосування до АТ "Шахтоуправління "Обухівська" санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності не породжує жодних правових наслідків з моменту його прийняття, що нівелює попереднє застосування до позивача попередньої санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності та, відповідно, підстави для застосування спеціальної санкції у вигляді переведення на індивідуальний режим ліцензування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ Мінекономрозвитку від 01 вересня 2016 року №1432 "Про переведення іноземних суб`єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності" є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк