Справа № 640/2792/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Київ № 640/2792/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ПФУ у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо виплати перерахованого підвищення з 01 січня по 31 грудня 2018 року в розмірі 50%, а з 01 січня по 31 грудня 2019 року - 75% належної позивачу при здійснені перерахунку пенсії з 01.01.2018;

2) зобов`язати відповідача виплатити перераховане підвищення пенсії із врахуванням раніше виплачених сум позивачу з 01.01.0218 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Крім того, позивач просить зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.07.2008 його було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я (вислуга 33 роки). З 09.07.2008 йому була призначена пенсія за вислугу років (пенсійна справа ) у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 01.01.2019 відповідно до ст. 63 зазначеного Закону та постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 його пенсію було перераховано. Виплата підвищення пенсії проводилась з 01.01.2018 - 50%, а з 01.01.2019 - у розмірі 75%.

Між тим, постановою ОАСК від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яка набрала законної сили 05.03.2019, визнано протиправним та не чинним положення постанови № 103 щодо виплати підвищення в обмеженому розмірі.

Позивач зазначає, що звернувся до ГУ ПФУ з вимогою доплатити нараховане (лист від 28.10.2019), однак у відповіді від 11.11.2019 було відмовлено.

Позивач вважає такі дії та бездіяльність протиправними та просить задовольнити позов з підстав, зазначених у позові.

Позиція відповідача.

Відповідач, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовні матеріали, заперечень проти позову не надав, що кваліфікується судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Між тим, надано копію пенсійної справи позивача.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 11.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін на підставі п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Встановлені судом обставини.

У даному випадку учасниками справи не спростовуються та не заперечуються, а матеріалами справи підтверджуються обставини призначення позивачу пенсії як колишньому військовослужбовцю, перебування його на обліку, обставини звернення позивача до відповідача із запитом від 28.10.2019 щодо повноти виплати підвищення пенсії та щодо підтвердження відповідачем у відповіді від 11.11.2019 обставин виплати підвищення пенсії у розмірі 50% та 75 % як зазначено позивачем.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії була передбачена пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.07.2020 у справі № 520/3360/19, у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постанові від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме:

1) визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та

2) зобов`язати ГУ ПФУ провести виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у період з 21.02.2018 по 05.03.2019 пункти 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 були чинними, з огляду на що, ГУ ПФУ в м. Києві правомірно керувалось її положеннями, а відтак у суду відсутні підстави для висновку щодо протиправності дій відповідача щодо виплати пенсії позивачу у розмірі відповідно до постанови КМ України № 103 від 21.02.2018, а саме: 50% суми підвищення пенсії з 1 січня 2018 року та 75% суми підвищення пенсії з 1 січня 2019 року та, як наслідок відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за вислугу років у розмірі 100 % перерахованої пенсії саме з 01.01.2018.

Доводи позивача та надані ним матеріали, досліджені та оцінені судом, не спростовують наведених висновків суду та не доводять зворотного.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

При цьому, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду, оскільки з наявної практики не вбачається, що відповідач ухиляється від проведення перерахунку пенсії по даній категорії справ.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за рахунок виплати з 05.03.2019 - 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін