Справа № 200/6701/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. Справа№200/6701/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вулиця Луганського, 15а) про визнання неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із відповідною заявлю, тобто з 15.11.2017 року, врахувавши до визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відомості про заробітну плату за період з 1992 року по 1996 рік відповідно до архівної довідки від 15.11.2017 року №22-1/41-17/40338.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.07.2017 року вона перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком. 20.06.2020 року вона звернулась до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку та доручення необхідного пакету документів для перерахунку пенсії. Рішенням №2853 від 26.06.2020 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії з більшого заробітку у зв`язку з тим, що архівна довідка про заробітну плату від 15.11.2017 року №22-1/1-17/40338 є недійсною. Вважає такі дії управління протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив про те, що 20.06.2020 року позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Для перерахунку пенсії були надані наступні документи: заява від 20.06.2020 року, довідка про заробітну плату від 15.11.2017 року. Згідно із записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 слідує, що у період з 16.10.1991 року по 31.12.1998 року позивач перебувала у трудових відносинах з Республіканським акціонерним комерційним агропромисловим банком «Україна». Зазначає, що у вказаній довідці розмір заробітної плати та її виплата не підтверджена первинними документами, зокрема, особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату. Крім того, на печатці та штампі спірної довідки зазначено м. Донецьк, який визнаний тимчасово окупованою територією. Додав, що зміст довідки не відповідає змісту довідки встановленого зразку, який передбачено Порядком 22-1. У зв`язку із вищевикладеним, просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову (а.с.40-43).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку у Добропільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії, та відповідно до ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 20.06.2020 року позивач звернулась до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №2853 про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви були додані наступні документи: копія паспорта та ідентифікаційного номеру, оригінал письма Центрального республіканського банку від 13.11.2017 року №28-2/4-16/59926, оригінал довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за №252-1/1-17/40338 від 15.11.2017 року (а.с.19,20).

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року №2853 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з більшого заробітку, у зв`язку з тим, що надана довідка про заробітну плату від 15.11.2017 року №22-1/1-17/40338 є недійсною (а.с.17).

Не погодившись з діями відповідача стосовно відмови в перерахунку пенсії з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Стаття 40 Закону №1058-IV визначає Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини 2статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846; далі - Порядок № 22-1).

Згідно з абзацом 1 пункту 1.1 розділу I "Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії" Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Згідно з абзацом 5 пункту 1.7 Порядку №22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Розділ ІІ Порядку №22-1 містить перелік документів, необхідних, зокрема для призначення, перерахунку пенсії, одним з яких є довідка про заробітну плату.

Згідно з абзацом 1 пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач 20.06.2020 року звернулась до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №2853 про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви були додані наступні документи: копія паспорта та ідентифікаційного номеру, оригінал письма Центрального республіканського банку від 13.11.2017 року №28-2/4-16/59926, оригінал довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за №252-1/1-17/40338 від 15.11.2017 року (а.с.19,20).

Рішенням Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року №2853 ОСОБА_1 було відмовлено у перерахунку пенсії з більшого заробітку, у зв`язку з тим, що надана довідка про заробітну плату від 15.11.2017 року №22-1/1-17/40338 є недійсною, оскільки видана на тимчасово окупованій території у м. Донецьку (а.с.17).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (надалі Закон №1669) період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30 жовтня 2014 року та від 02.12.2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно якого до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Донецьк.

В матеріалах справи наявні:

- довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.11.2017 року №22-1/1-17/40338, яка видана установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території та у якій вказано про те, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з січня 1992 року по грудень 1996 року склала 6250,56 грн. Довідка була видана на підставі особових рахунків за період з 1992 року по 1996 року (а.с.22);

- лист від 13.11.2017 року №28-2/4-16/39926, який видано установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території та у якому вказано про те, що особовий рахунок по заробітній платі за 1992-1996 роки на ОСОБА_1 перебуває на зберіганні у м. Донецьку (а.с.21).

Відповідно до ст. 9 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) ці довідки є недійсними і не створюють правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки": документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що "Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...".

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що неможливість проведення перевірки достовірності вказаних вище документів не повинно порушувати пенсійні права заявників, тому з огляду на наведене орган Пенсійного фонду України неправомірно відмовився приймати та розглядати подану позивачем довідку та, відповідно, зазначені в ній відомості про заробітну плату.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для врахування довідки від 15.11.2017 року №22-1/1-17/40338 при розгляді заяви від 20.06.2020 року №2853 про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям відповідачем протиправного рішення, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача №2853 від 26.06.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із відповідною заявлю, тобто з 15.11.2017 року, врахувавши до визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відомості про заробітну плату за період з 1992 року по 1996 рік відповідно до архівної довідки від 15.11.2017 року №22-1/41-17/40338, суд зазначає наступне.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2020 року №2853 про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, які викладено у рішенні.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.17), який повинен бути стягнутий за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вулиця Луганського, 15а) про визнання неправомірними дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з більшого заробітку відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із відповідною заявлю, тобто з 15.11.2017 року, врахувавши до визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відомості про заробітну плату за період з 1992 року по 1996 рік відповідно до архівної довідки від 15.11.2017 року №22-1/41-17/40338 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2853 від 26.06.2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вулиця Луганського, 15а) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2020 року №2853 про перерахунок пенсії з більшого заробітку згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Добропілля, вулиця Луганського, 15а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 15 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая