Справа № 420/4858/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4858/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 05 червня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

1) визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- № 1183952/41391868 від 06.06.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.05.2019 року;

- №1207021/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2019 року;

- №1207020/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 20.05.2019 року;

- №1207022/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 27.05.2019 року;

- №1215603/41391868 від 09.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.06.2019 року;

- №1253703/41391868 від 15.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.06.2019 року;

- №1249231/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.07.2019 року;

- №1249252/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 10.07.2019 року;

- №1301395/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 18.07.2019 року;

- №1284697/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.08.2019 року;

- №1284693/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 року;

- №1301396/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 16.08.2019 року;

- №1301397/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.09.2019 року;

- №1301398/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2019 року;

- №1328644/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.09.2019 року;

- №1328645/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 23.09.2019 року;

- №1328642/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.10.2019 року;

- №1438857/41391868 від 14.01.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.11.2019 року;

- №1415859/41391868 від 18.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2019 року;

- №1468378/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2019 року;

- №1468377/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.12.2019 року;

- №1468390/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.01.2020 року;

2) зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 11.05.2019 року; №2 від 16.05.2019 року; №3 від 20.05.2019 року; №4 від 27.05.2019 року; №1 від 04.06.2019 року; №2 від 18.06.2019 року; №1 від 03.07.2019 року; №2 від 10.07.2019 року; №3 від 18.07.2019 року; №1 від 02.08.2019 року; №2 від 09.08.2019 року; №3 від 16.08.2019 року; №1 від 04.09.2019 року; №2 від 06.09.2019 року; №3 від 19.09.2019 року; №4 від 23.09.2019 року; №1 від 03.10.2019 року; №1 від 04.11.2019 року; №2 від 18.11.2019 року; №1 від 03.12.2019 року; №2 від 06.12.2019 року; №1 від 17.01.2020 року за датою подання до реєстру.

Позиція позивача обґрунтована наступним

У позовній заяві зазначено, що ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» є юридичною особою приватного права, що було створено 12.06.2017 року та профільним видом діяльності підприємства є «Будівництво житлових та нежитлових будівель» (код ДКПП41.00.)

Позивач здійснює капітальне будівництво за договором генерального підряду відповідно до договору № 12/06 ГП-ЗЗЖ від 12.06.2018 року та ліцензією № 35-Л від 22.08.2017 року.

Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» складено податкові накладні: № 1 від 11.05.2019, № 2 від 16.05.2019, № 3 від 20.05.2019, № 4 від 27.05.2019, № 1 від 04.06.2019, № 2 від 18.06.2019, № 1 від 03.07.2019, №2 від 10.07.2019, № 3 від 18.07.2019, № 1 від 02.08.2019, № 2 від 09.08.2019, № 3 від 16.08.2019, № 1 від 04.09.2019, № 2 від 06.09.2019, № 3 від 19.09.2019, № 4 від 23.09.2019, № 1 від 03.10.2019, № 1 від 04.11.2019, № 2 від 18.11.2019, № 1 від 03.12.2019, № 2 від 06.12.2019, № 1 від 17.01.2019 та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, як вказує позивач, згідно отриманих квитанцій Державної фіскальної служби України, податкові накладні прийняті, але їх реєстрацію зупинено з підстав відповідності вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач зазначає, що ним до Головного управління ДФС в Одеській області направлені відповідні повідомлення про надання пояснень по всім зупиненим податковим накладним разом із такими додатками: договір генерального підряду на капітальне будівництво №12/06 ГП-ЗЗЖ від 12.06.2018, ліцензія № 35-Л від 22.08.2017, відповідні платіжні доручення та банківські виписки.

За твердженням позивача, у поданих ним поясненнях зазначено, що податкові накладні складались у відповідності до вимог п.187.1 ст.187 ПК України за датою зарахування коштів (за першою подією) на розрахункових рахунок позивача в якості попередньої оплати за договором генерального підряду №12/06 ГП-33Ж.

За результатом розгляду повідомлення про надання пояснень до поданих на реєстрацію податкових накладних, комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено у реєстрації складених позивачем податкових накладних з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів актів приймання-передачі товарів (робіт-послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки (документи, які не надано підкреслити); розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На переконання позивача, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, оскаржувані рішення не містять мотивів неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, зміст оскаржуваних рішень дає підстави стверджувати, що Комісія, розглядаючи подані позивачем документи, не перевіряла їх відповідність вимогам чинного законодавства, не з`ясувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій з урахуванням їх змісту та обсягу.

Позивач стверджує, що нечіткість формулювання підстав зупинення реєстрації податкових накладних, відсутність посилання на конкретні критерії ризиковості платника податків у квитанціях позбавило можливості платника податків надати вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Крім того, на думку позивача, останнім надано та перелічено в позовній заяві ряд документів, що надає можливість встановити повноту та зміст вчинених господарських операцій.

Відтак, позивач вважає, що оскаржувані Рішення Комісії є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких було відмовлено.

Позиція відповідачів обґрунтована наступним

З посиланням на фактичні обставини справи, у відзиві зазначено, що

реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, так як ПН відповідають вимогам пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податків та висловлено пропозицію щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено у відзиві, позивач направив засобами електронного, зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, однак, за оскарженими рішеннями відмовлено в реєстрації податкових накладних.

На переконання відповідачів, в оскаржуваних рішеннях Комісії ДПС України було чітко зазначено саме які документи не було надано позивачем, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товар і в/по слуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документу (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм галузевої специфіки, накладні.

З огляду на не надання ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» разом із повідомленням всіх необхідних документів, Комісією яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування було винесені оскаржувані позивачем рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Таким чином, на переконання відповідачів, рішення комісії про відмову в реєстрації податковим накладних ТОВ«МАРКОН-СТРОЙ» із посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних, копій документів, а саме первинні документи щодо постачання/при дбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні - є повністю обґрунтованими.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20 липня 2020 року від представників відповідачів надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно з переліком (вхід. №28136/20).

Станом на 10.09.2020 інших заяв по суті та додаткових доказів по справі від сторін не надходило.

Вирішуючи дану справу судом враховано, що особливості її розгляду визначені статтею 262 КАС України. Однак розгляд даної справи припав на період дії на території України карантину, запровадженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із наступними змінами).

У зв`язку з цим пунктом 9 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 року №540-IX (далі Закон України №540-IX від 30.03.2020 року), який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ VI Прикінцеві положення КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено автоматичне продовження визначених статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу процесуальних строків, в тому числі і строків розгляду справи, подання інших заяв по суті справи, тощо на період дії карантину.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року №731-IX (далі Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року) , пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, згідно якої встановлені цим Кодексом процесуальні строки поновляються судом лише за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом).

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року також було визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року, відповідно продовжені Законом України №540-IX від 30.03.2020 процесуальні строки закінчилися 06.08.2020 року.

Оскільки жодних заяв від учасників справи щодо можливості продовження процесуальних строків по справі до визначеного терміну подано не було, тому суд вважає, що жодних перешкод для вирішення даної справи та ухвалення судового рішення не має.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

Обставини справи встановлені судом

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» є юридичною особою (), основним видом діяльності якої є «Будівництво житлових і нежитлових будівель» (41.20). Місцезнаходженням позивача визначено за такою адресою: Україна, 65014, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ УСПЕНСЬКА, будинок 39/1, офіс 34.

07.09.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на підставі наказу №35-Л від 22.08.2017 позивачу видано ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками на здійснення переліків робіт згідно із додатком: будівельні та монтажні роботи загального призначення, будівництво об`єктів інженерної інфраструктури (т.1 а.с.282).

12.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-КИЇВ» (замовник, який діє на підставі делегованих повноважень за договором про спільну діяльність №1 від 28.04.2016) та товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» (генпідрядник) укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №12/06 ГП-33Ж (далі Договір генерального підряду), відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а генпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами та засобами відповідно до умов даного договору та норм чинного законодавства України виконати комплекс проектних, будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних, інших робіт, пов`язаних з новим будівництвом готельного комплексу із закладами громадського харчування та паркінгом для легкового автотранспорту на Андріївському узвозі, 14-16 у Подільському районі міста Києва, а також здачу Об`єкта в експлуатацію (будівництво «під ключ») (надалі за текстом «Роботи»), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконанні Роботи (т.1 а.с.276-281)

Відповідно до п.13.1 Договору генерального підряду, фінансування та оплата Робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок генпідрядника, який вказаний в даному договорі, по мірі їх виконання відповідно до підписаних виконавчих документів (актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок (КБ-3), в строки, передбачені вказаними документами. Допускається розстрочка платежів за письмовою згодою сторін та передоплата (авансування), в тому числі часткова, робіт замовником без додаткового письмового узгодження. (т.1 а.с.279).

12.06.2018 між ТОВ «МАРКОН-КИЇВ (замовник) та ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» (генпідрядник) підписано акт прийому-передачі будівельного майданчика під нове будівництво готельного комплексу із закладами громадського харчування та паркінгом для легкового автотранспорту на Андріївському узвозі, 14-16 у Подільському районі міста Києва від 12.06.2018 (т.1 а.с.281 зворотній бік).

В подальшому, на підставі Договору генерального підряду №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018, ТОВ «МАРКОН КИЇВ» (замовник) здійснювало часткову оплату на поточний рахунок ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» (генпідрядник) з призначенням платежу: «оплата за комплекс будівельних робіт на Андріївському узвізі 14-16, зг. дог. №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018», - відповідно до таких платіжних доручень: №9 від 11.05.2019 на суму 60000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5000, 00 грн.; №10 від 16.05.2019 на суму 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; №11 від 20.05.2019 на суму 80000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13333,33 грн.; №13 від 27.05.2019 на суму 15000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2500,00 грн.; №14 від 04.06.2019 на суму 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; №16 від 18.06.2019 на суму 40000,00 грн., в т.ч. ПДВ 6666,67 грн.; №19 від 03.07.2019 на суму 30000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; №20 від 10.07.2019 на суму 45000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7500,00 грн.; №21 від 18.07.2019 на суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №22 від 02.08.2019 на суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №24 від 09.08.2019 на суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №25 від 16.08.2019 на суму 30000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; №26 від 04.09.2019 на суму 60000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10000,00 грн.; №27 від 06.09.2019 на суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67,00 грн.; №29 від 19.09.2019 на суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №30 від 23.09.2019 на суму 80000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13333,33 грн.; №32 від 03.10.2019 на суму 60000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10000,00 грн.; №33 від 04.11.2019 на суму 96000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16000,00 грн.; №34 від 18.11.2019 на суму 20000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3333,33 грн.; №36 від 03.12.2019 на суму 30000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5000,00 грн.; №37 від 06.12.2019 на суму 60000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10000,00 грн.; №1 від 17.01.2020 на суму 50000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.189-210).

Зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача відповідно до вказаних платіжних доручень підтверджується виписками з поточного рахунку позивача (т.1 а.с.211-232).

У зв`язку з отримання грошових коштів на поточний рахунок, позивачем складено податкові накладні із зазначенням опису (номенклатури) товарів/послуг продавця: будівельні роботи за адресою: Андріївський узвіз, 14-16 у Подільському районі міста Києва, а саме: №1 від 11.05.2019 на суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; №2 від 16.05.2019 на суму 40000,00 грн., в тому числі ПДВ 6666,67 грн.; №3 від 20.05.2019 на суму 80000,00 грн., в тому числі ПДВ 13333,33 грн.; №4 від 27.05.2019 на суму 15000,00 грн., в тому числі ПДВ 2500,00 грн.; №1 від 04.06.2019 на суму 40000,00 грн., в тому числі ПДВ 6666,67 грн.; №2 від 18.06.2019 на суму 40000,00 грн., в тому числі ПДВ 6666,67 грн.; №1 від 03.07.2019 на суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн.; №2 від 10.07.2019 на суму 45000,00 грн., в тому числі ПДВ 7500,00 грн.; №3 від 18.07.2019 на суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн.; №1 від 02.08.2019 на суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн.; №2 від 09.08.2019 на суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн.; №3 від 16.08.2019 на суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн.; №1 від 04.09.2019 на суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; №2 від 06.09.2019 на суму 100000,00 грн., в тому числі ПДВ 16666,67 грн.; №3 від 19.09.2019 на суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн.; №4 від 23.09.2019 на суму 80000,00 грн., в тому числі ПДВ 13333,33 грн.; №1 від 03.10.2019 на суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; №1 від 04.11.2019 на суму 96000,00 грн., в тому числі ПДВ 16000,00 грн.; №2 від 18.11.2019 на суму 20000,00 грн., в тому числі ПДВ 3333,33 грн.; №1 від 03.12.2019 на суму 30000,00 грн., в тому числі ПДВ 5000,00 грн.; №2 від 06.12.2019 на суму 60000,00 грн., в тому числі ПДВ 10000,00 грн.; №1 від 17.01.2020 на суму 50000,00 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн. (т.1 а.с.14-36).

В подальшому позивачем направлено вказані податкові накладні на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних та отримано квитанції про їх зупинення, в яких зазначено, що податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6. п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Також в отриманих позивачем квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних міститься пропозиція надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.1 а.с.36-57).

Судом встановлено, що позивачем направлено щодо кожної зупиненої накладної повідомлення про надання пояснень та відповідні копії документів, а саме: договір генерального підряду №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018ліцензію №35-Л від 22.08.2017, платіжні доручення та банківські виписки (т.1 а.с.58-188). Отримання зазначених повідомлень про надання пояснень підтверджується відповідними квитанціями про отримання (т.1 а.с.254-275).

При цьому, у наданих поясненнях позивач зазначив, що здійснював виписку податкових накладних у відповідності до п.187.1 ст.187 ПК України за датою зарахування коштів від замовника ТОВ «МАРКОН-КИЇВ» на підставі договору №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018 (т.1 а.с.233-253).

За результатом розгляду поданих позивачем повідомлень про надання пояснень та копій документів, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняті рішення про відмову у реєстрації поданих позивачем податкових накладних, а саме: № 1183952/41391868 від 06.06.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.05.2019 року; №1207021/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2019 року; №1207020/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 20.05.2019 року; №1207022/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 27.05.2019 року; №1215603/41391868 від 09.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.06.2019 року; №1253703/41391868 від 15.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.06.2019 року; №1249231/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.07.2019 року; №1249252/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 10.07.2019 року; №1301395/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 18.07.2019 року; №1284697/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.08.2019 року; №1284693/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 року; №1301396/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 16.08.2019 року; №1301397/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.09.2019 року; №1301398/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2019 року; №1328644/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.09.2019 року; №1328645/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 23.09.2019 року; №1328642/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.10.2019 року; №1438857/41391868 від 14.01.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.11.2019 року; №1415859/41391868 від 18.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2019 року; №1468378/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2019 року; №1468377/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.12.2019 року; №1468390/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.01.2020 року (т.1 а.с.286-308).

У вказаних рішеннях зазначено, що позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (необхідне підкреслити);

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Вважаючи прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а податкові накладні такими, що мають бути зареєстровані, позивач звернувся з даною позовною заявою.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України. Також, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019 Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тобто, фактично функції з реалізації державної податкової політики наразі виконуються Державною податковою службою України, в той час як згідно з вищенаведеними положеннями, здійснення функцій Державної фіскальної служби припинено.

Суд зазначає, що на час прийняття спірних рішень, процедура зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, врегульовані, зокрема, але не виключно, Податковим кодексом України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, якою затверджені: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 ПК України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до п. 188.1 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1. ПК України).

Згідно з пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок №1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Слід зауважити, що відповідно до п. 201.7. ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 ПК України також передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Таким чином, видати податкову накладну з урахуванням наведених вище вимог є обов`язком постачальника робіт/товарів/послуг

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, позивач як генпідрядник надавав послуги з будівництва замовнику (ТОВ «МАРКОН-КИЇВ») на підставі договору генерального підряду на капітальне будівництво №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018, п.13.1 якого сторони передбачили можливість здійснення замовником попередньої оплати послуг генпідрядника без додаткового письмового погодження.

Судом встановлено, що ТОВ «МАРКОН-КИЇВ» як замовник будівництва за договором генерального підряду на капітальне будівництво №12/06 ГП-33Ж від 12.06.2018 фактично здійснювало часткову попередню оплату, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та виписками з поточного рахунку позивача.

Отже, отримання позивачем суми попередньої оплати на поточний рахунок є самостійною і достатньою підставою для складання податкової накладної, що вчинено позивачем у даному випадку.

Між тим, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ПК України).

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №117(втратив чинність 01.02.2020 та був чинним на момент зупинення реєстрації спірних податкових накладних).

Відповідно до п.14 Порядку №117,перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 13 Порядку №117 визначено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п.16 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як зазначалось судом, за результатами обробки податкових накладних, які складені позивачем за першою подією (датою отримання попередньої оплати), було зупинено їх реєстрацію з підстав відповідності вимогам пп. 1.6. п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», про що складено квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії ризиковості платника податку на час виникнення спірних відносин визначались у листах ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 та №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019.

Так, відповідно до пп.1.6.п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим) (лист ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018);

- керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації (лист ДФС України №959/99-99-07-18 від 21.03.2018);

- платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ) (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019);

-платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019);

-платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019);

-платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019);

- в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування (лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 та лист ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019).

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Разом з цим, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише посилання на відповідність розрахунків критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.п.1.6 п. 1 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП. Проте, пункт 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, які включені до п.п.1.6 зазначених Критеріїв із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Суд зазначає, що у квитанціях щодо зупинення реєстрації податкових накладних не вказано конкретного критерію ризику, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

Таким чином, контролюючим органом, у даному випадку, порушено вимоги Порядку № 117, оскільки у квитанціях не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Слід зазначити, що листом від 27.02.2018 №2216/0/20-18 Державна регуляторна служба України доводила до відома Міністерства фінансів України, як розробника проекту Порядку № 117 від 21.02.2018 про те, що Критерії ризиковості підпадають під сферу дії Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» в цілому та потребують обов`язкової установленої цим Законом процедури їх погодження.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак, за відсутності визначення вказаних критеріїв Кабінетом Міністрів України, зазначені у вищезгаданих листах ДФС України «тези» щодо критеріїв ризиковості не можуть бути джерелом права відповідно до статті 7 КАС України, не можуть встановлювати обов`язкових правил поведінки, не є обов`язковими для виконання та, відповідно, такого роду листи не підлягають виконанню та застосуванню.

Аналогічний висновок наведено Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, який, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковим для врахуваняня судом під час розгляду даної справи.

Таким чином, контролюючим органом, у даному випадку, порушено вимоги Порядку №117, оскільки у квитанціях про зупинення податкових накладних позивача не зазначено чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а застосування критеріїв ризиковості, що затверджені листами ДФС України є протиправним.

Суд також звертає увагу, що у даному випадку контролюючим органом не вказано у квитанції конкретних документів, які позивач мав би подати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації спірних податкових накладних позивача, як передумови прийняття відповідних рішень Комісії ДПС України, в силу відсутності нормативно-правового документу, який регулював на час зупинення вказані питання, та не зазначення у квитанціях № 1 конкретного критерію з перелічених у п.п. 1.6. п.1 вказаного листа ДФС України, згідно якому ДФС України керувалась при вирішені питання щодо віднесення ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

При цьому, суд зазначає, що з 01.02.2020 діє Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (Порядок №1165) та з 14.12.2019 діє Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів Україні від 12.12.2019 №520 (далі Порядок №520).

Відповідно до п. п. 7, 8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Відповідно до п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п. 7).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п. 9).

Згідно з п. 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до п. 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що у спільному відзиві відсутня будь-яка мотивація підстав та причин віднесення ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), відповідно до якого у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у квитанції № від 15.02.2020 (т.1 а.с.57) зазначено про відповідність ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження податкової інформації, на підставі якої прийняте оскаржуване рішення про включення позивача до переліку ризикових платників податків, суду не надано, як і не надано доказів того, що Головне управління ДПС в Одеській області вчиняло будь-які дії, спрямовані на перевірку отриманої інформації шляхом направлення відповідного запиту платнику.

Водночас, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що у порядку, визначеному п.16 Порядку №117 та п.7 Порядку №520, позивачем були надані контролюючому органу копії документів та пояснення щодо господарських операцій, за результатами яких складені відповідні податкові накладні, для направлення до комісії для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних .

Натомість, оскаржуваними рішеннями комісії Головного управління ДПС в Одеській області позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою для відмови позивачу у такій реєстрації є ненадання платником податку копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (необхідне підкреслити);

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Перевіряючи вказані обставини на предмет їх обґрунтованості та відповідність наданим до фіскальних органів позивачем письмових пояснень з переліком первинних документів, що підтверджується наявними у справі квитанціями про їх прийняття на центральному рівні, суд вказує наступне.

З наданих позивачем до матеріалів справи договірних та первинних документів судом встановлено, що позивач виконував комплекс проектних, будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних, інших робіт, пов`язаних з новим будівництвом готельного комплексу із закладами громадського харчування та паркінгом для легкового автотранспорту на Андріївському узвозі, 14-16 у Подільському районі міста Києва для замовника будівництва - ТОВ «МАРКОН-КИЇВ» та податкові накладні позивачем виписувались на першу подію попередню оплату робіт, яка в кожному випадку підтверджувалась платіжними документами та відповідними виписками з поточного рахунку позивача.

Разом з тим, суд наголошує, що вказівка у спірних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних на те, що позивач не надав копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки/фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити); та/або розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків є безпідставним, позаяк, як встановлено судом, конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснень щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, не витребовувався податковим органом.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 21.05.2019 року у справі №620/3556/18, в якій зазначається наступне: «…З прийнятих Комісією рішень вбачається, що останні не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для їх прийняття, а лише містять загальну фразу про те, що причиною його прийняття є ненадання копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. У рішеннях не зазначено, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

З урахуванням зазначеного, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що податковим органом не дотримано вимог пункту 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та не наведено конкретної підстави для відмови в реєстрації податкових накладних, поданих позивачем до реєстрації…».

Натомість, дослідження наданих первинних документів впродовж розгляду справи, доводить відсутність підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та в подальшому відмову в реєстрації.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пп. 1.6 п. 1 зазначених Критеріїв ризиковості платника податку та п.8 Порядку №1165, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, як щодо зупинення реєстрації податкових накладних, так і прийняття оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог контролюючого органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18, від 2 квітня 2019 року по справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року по справі № 815/2791/18.

Зазначений висновок суду також згоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 09.07.2019 року №140/2093/18, в якій зазначається наступне: «…Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд..».

Зазначений висновок суду узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (пункт 109).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що зупинення реєстрації спірних податкових накладних та в подальшому відмова комісії Головного управління ДПС в Одеській області в їх реєстрації, вчинено без наявних на це законних підстав та всупереч нормам Конституції України та Податкового кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1183952/41391868 від 06.06.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.05.2019 року; №1207021/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2019 року; №1207020/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 20.05.2019 року; №1207022/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 27.05.2019 року; №1215603/41391868 від 09.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.06.2019 року; №1253703/41391868 від 15.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.06.2019 року; №1249231/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.07.2019 року; №1249252/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 10.07.2019 року; №1301395/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 18.07.2019 року; №1284697/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.08.2019 року; №1284693/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 року; №1301396/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 16.08.2019 року; №1301397/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.09.2019 року; №1301398/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2019 року; №1328644/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.09.2019 року; №1328645/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 23.09.2019 року; №1328642/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.10.2019 року; №1438857/41391868 від 14.01.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.11.2019 року; №1415859/41391868 від 18.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2019 року; №1468378/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2019 року; №1468377/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.12.2019 року; №1468390/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.01.2020 року, - є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо аналізу самих господарських операцій між ТОВ «МАРКОН-КИЇВ» та ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ», то в даній справі суд не надає оцінку реальності та фактичності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Вирішуючи позовну вимогу ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, виписані товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246.

Згідно з положеннями п.п.19,20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну фіскальну службу України.

Як вже зазначено судом, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019, Кабінет Міністрів України погоджується з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, фактично функції з реалізації державної податкової політики наразі виконуються Державною податковою службою України, в той час як згідно з вищенаведеними положеннями, здійснення функцій Державної фіскальної служби припинено.

Зважаючи на вищевикладене та з огляду на висновок суду щодо протиправності рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 11.05.2019 року; №2 від 16.05.2019 року; №3 від 20.05.2019 року; №4 від 27.05.2019 року; №1 від 04.06.2019 року; №2 від 18.06.2019 року; №1 від 03.07.2019 року; №2 від 10.07.2019 року; №3 від 18.07.2019 року; №1 від 02.08.2019 року; №2 від 09.08.2019 року; №3 від 16.08.2019 року; №1 від 04.09.2019 року; №2 від 06.09.2019 року; №3 від 19.09.2019 року; №4 від 23.09.2019 року; №1 від 03.10.2019 року; №1 від 04.11.2019 року; №2 від 18.11.2019 року; №1 від 03.12.2019 року; №2 від 06.12.2019 року; №1 від 17.01.2020 року за датою подання до реєстру.

Згідно зі ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа Руїз Торіха проти Іспанії (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 46244,00 грн. двома платіжними дорученнями: №96 від 05.06.2020 на суму 4204,00 грн. (т.1 а.с.13) та №105 від 19.06.2020 на суму 42040,00 грн. (т.2 а.с.9).

Зважаючи на задоволення позовних вимог ТОВ «МАРКОН-СТРОЙ» та враховуючи сплату позивачем судового збору за 22 вимоги немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішень та похідні від неї вимоги зобов`язального характеру у розмірі 46244,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 46244,00 грн. з Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки саме його рішення оскаржувались позивачем та скасовані судом.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 90, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» (вул. Успенська, буд.39/1, оф.34, м. Одеса, 65014, ) до Державної податкової служби України (04053, Київ, Львівська площа, 8; ), Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати податкові накладні задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

- №1183952/41391868 від 06.06.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 11.05.2019 року;

- №1207021/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 16.05.2019 року;

- №1207020/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 20.05.2019 року;

- №1207022/41391868 від 01.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 27.05.2019 року;

- №1215603/41391868 від 09.07.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.06.2019 року;

- №1253703/41391868 від 15.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.06.2019 року;

- №1249231/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.07.2019 року;

- №1249252/41391868 від 09.08.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 10.07.2019 року;

- №1301395/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 18.07.2019 року;

- №1284697/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.08.2019 року;

- №1284693/41391868 від 19.09.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 02.08.2019 року;

- №1301396/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 16.08.2019 року;

- №1301397/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.09.2019 року;

- №1301398/41391868 від 07.10.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2019 року;

- №1328644/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 19.09.2019 року;

- №1328645/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 23.09.2019 року;

- №1328642/41391868 від 12.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.10.2019 року;

- №1438857/41391868 від 14.01.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.11.2019 року;

- №1415859/41391868 від 18.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 18.11.2019 року;

- №1468378/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 03.12.2019 року;

- №1468377/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 06.12.2019 року;

- №1468390/41391868 від 26.02.2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 17.01.2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: №1 від 11.05.2019 року за датою її подання до реєстру 27.05.2019 року; №2 від 16.05.2019 року за датою її подання до реєстру 14.06.2019 року; №3 від 20.05.2019 року за датою її подання до реєстру 14.06.2019 року; №4 від 27.05.2019 року за датою її подання до реєстру 14.06.2019 року; №1 від 04.06.2019 року за датою її подання до реєстру 21.06.2019 року; №2 від 18.06.2019 року за датою її подання до реєстру 12.07.2019 року; №1 від 03.07.2019 року за датою її подання до реєстру 30.07.2019 року; №2 від 10.07.2019 року за датою її подання до реєстру 30.07.2019 року; №3 від 18.07.2019 року за датою її подання до реєстру 15.08.2019 року; №1 від 02.08.2019 року за датою її подання до реєстру 27.08.2019 року; №2 від 09.08.2019 року за датою її подання до реєстру 27.08.2019 року; №3 від 16.08.2019 року за датою її подання до реєстру 13.09.2019 року; №1 від 04.09.2019 року за датою її подання до реєстру 26.09.2019 року; №2 від 06.09.2019 року за датою її подання до реєстру 26.09.2019 року; №3 від 19.09.2019 року за датою її подання до реєстру 15.10.2019 року; №4 від 23.09.2019 року за датою її подання до реєстру 15.10.2019 року; №1 від 03.10.2019 року за датою її подання до реєстру 29.10.2019 року; №1 від 04.11.2019 року за датою її подання до реєстру 26.11.2019 року; №2 від 18.11.2019 року за датою її подання до реєстру 13.12.2019 року; №1 від 03.12.2019 року за датою її подання до реєстру 27.12.2019 року; №2 від 06.12.2019 року за датою її подання до реєстру 27.12.2019 року; №1 від 17.01.2020 року за датою її подання до реєстру 15.02.2020 року.

Стягнути з рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКОН-СТРОЙ» суму сплаченого судового збору в розмірі 46244,00 грн. (сорок шість тисяч вісті сорок чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.