Справа № 824/139/20-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/139/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Боднарюк Олег Васильович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

10 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання протиправним в частині наказу,-,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області та просив визнати протиправним і скасувати пункт 5 наказу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області № 811 від 28.12.2019 року "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року позовні вимоги позивача задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема апелянт зазначає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни, було здійснено у відповідності до чинного законодавства, йому передували проведені за належною процедурою службові розслідування; при визначені міри дисциплінарного впливу було враховано тяжкість проступку, обставини за яких вчинено дисциплінарний проступок, а тому оскаржуваний наказ є законним. Вважає, що у спірних правовідносинах між сторонами Головне управління Національної поліції України в Чернівецькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно наказу від 23.03.2017 року ГУНП в Чернівецький області, позивач прийнятий та призначений на посаду заступника начальника слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Чернівецького міського відділу поліції ГУНП в Чернівецький області.

На підставі наказу ГУНП від 20.11.2019 року №1433 відносно позивача розпочато службове розслідування спеціально створеною комісією за фактами неналежного розслідування та втрати окремих процесуальних документів і речових доказів, слідчими СВ Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000899, 0001050, 0001981.

Підставою проведення службового розслідування стала інформація по факту надзвичайної події за участі слідчих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - викладена в рапорті заступника начальника СУ ГУНП в Чернівецькій області - начальника ОМВ від 20.11.2019 року на ім`я заступника начальника ГУНП в Чернівецькій області - начальника слідчого управління.

Так, у вищевказаній документах зазначається, що 20.11.2019 року на підставі наказу заступника начальника ГУНП в Чернівецькій області - начальника слідчого управління від 20.11.2019 року № 25, комісією із числа працівників ОМВ СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснено перевірку стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що перебувають у провадженні слідчих СВ Шевченківського ВП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також стану збереження ними речових доказів. Під час проведення вказаної перевірки встановлено, що кримінальні провадження та речові докази у слідчих СВ Шевченківського ВП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зберігаються не належним чином. Кримінальні провадження не систематизовані, не підшиті, розкидані хаотично по всьому кабінету. Речові докази належним чином не упаковані, не оглянуті та не здані на зберігання відповідальній особі в камеру зберігання речових доказів.

Відповідно до висновку службового розслідування розпочатого за фактами неналежного розслідування та втрати окремих процесуальних документів і речових доказів, слідчими СВ Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000899, 0001050, 0001981 встановлено, що слідчі слідчої групи СВ Шевченківського ВП ОСОБА_3 (старший групи) та ОСОБА_2 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000899 від 25.04.2019, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, в порушення вимог ч. 2 ст, 9, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 242 КПК України, тривалий час не проводились слідчі (розшукові) дії, не забезпечено дотримання розумних строків, не призначено судові експертизи, не зберігались неналежним чином матеріали кримінального провадження та вилучені речові докази, що призвело до втрати окремих процесуальних документів та речових доказів.

Крім того розслідуванням встановлено, що слідчим ОСОБА_2 допущені аналогічні порушення у ході розслідування кримінальних проваджень № 0001050 і №0001981, а також під час розслідування кримінального провадження №0001050 ним допущено порушення вимог ч.1 ст. 278, ч.1 ст. 290 КПК України при врученні повідомлення про зміну підозри та відкритті матеріалів.

У ході проведеного службового розслідування виявлені порушення вимог п. 3 розділу І "Загальні положення", п. 1 розділу III "Порядок зберігання кримінальних проваджень, що перебувають у провадженні, а також досудове розслідування у яких зупинено", Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС від 14.04.2016 № 296, допущені ними під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, що виразилося в незабезпеченні належних умов зберігання матеріалів кримінального провадження, що призвело до втрати окремих процесуальних документів та допущені порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 100 КПК України, п.п. 5, 7, 8 "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, що виразилося в неналежному зберіганні речових доказів по кримінальних провадженнях і призвело до втрати окремих речових доказів слідчими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що у свою чергу свідчить про недотримання останніми положень п.п.1, 2 ч.1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п.п. 1, 2, 6 ч.3 Глави VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС 06.07.2017 № 570, та вчинення ними порушень службової дисципліни, передбачених п.п. 1, 5, 6, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за що вони, згідно ст.11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також вбачається неналежне виконання службових обов`язків з боку заступника начальника Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області - начальника слідчого відділення майора поліції ОСОБА_5 та його заступників майора поліції ОСОБА_6 і майора поліції ОСОБА_1 (позивача), які в порушення вимог п.4 ч.2 ст. 39 КПК України, не контролювали належним чином роботу слідчих, збереження ними вилучених речових доказів, у відповідності до своїх посадових обов`язків, не вживали заходів щодо усунення порушень законодавства, допущених слідчими, та відповідно до вимог п.п. 5, 7, 8 ч.1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, несуть персональну відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни і заслуговують на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Під час проведення службового розслідування було встановлено невиконання ОСОБА_1 вимог п. 5, 7, 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статут Національної поліції України, а також п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 39 КПК України в частині неналежного контролю за роботою підлеглих слідчих, збереження ними вилучених речових доказів, та не вжиття заходів щодо усунення порушень законодавства у відповідності до своїх посадових обов`язків.

Відсутність належного та дієвого контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглим свідчить про наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді неповної службової відповідності до позивача, оскільки останній будучи керівником органу досудового розслідування (в розумінні п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України) не вжив відповідних заходів передбачених ст. 39 КПК України, зокрема, серед іншого щодо вжиття заходів щодо усунення порушень вимог законодавства, допущених підлеглими слідчими.

Згідно пункту 5 наказу ГУНП в Чернівецький області № 811 від 28.12.2019 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" за порушення дисципліни, відносно ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, що виразилось у порушенні вимог п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 39 КПК України, вимог п. 5, 7, 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту НП України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію".

Вважаючи протиправним пункту 5 наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області № 811 від 28.12.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наказ ГУНП в Чернівецький області № 811 від 28.12.2019 року, в оскаржуваній позивачем частині, не відповідає критерію пропорційності, відповідно до якого рішення суб`єкта владних повноважень мають прийматись з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (пункт 8 частини 2 статті 2 КАС України) та суперечить засадам верховенства права, а тому є протиправними та підлягає скасуванню в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни..

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VІІІ (далі - Закон №580).

Статтею 19 цього ж Закону передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень (окрім іншого) попередження про неповну службову відповідність.

Згідно частини 1 статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VIII передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

На переконання відповідача, позивач вчинив дисциплінарний проступок, який виразився у вигляді неналежного виконання своїх обов`язків в частині персональної відповідальності за дотримання підлеглими (слідчими) службової дисципліни.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, а згідно частин 1,2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність встановленого факту саме його вини, що в свою чергу дає можливість визначити ступінь і важкість вчиненого проступку, а також відповідальність, яка носить індивідуальний характер.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень. Разом з цим такий контроль має бути можливим та розумним, а також не протиставлятись іншим обов`язкам керівника.

Відповідно до частини 2 статті 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року, №1104 "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України" затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (далі - Порядок №1104).

Так, в ході службового розслідування встановлено те, що слідчими СВ Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допущено порушення вимог ч.2 ст. 100 КПК України, а також п.п. 5, 7, 8 Порядку № 1104, яким передбачено зберігання речових доказів стороною обвинувачення.

Згідно з пунктом 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1104 вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, який здійснює таке провадження.

Документи, які є речовими доказами, повинні зберігатися вкладеними між чистими аркушами паперу в конвертах. На таких документах забороняється робити будь-які помітки, написи і перегинати їх. У разі наявності великої кількості документів вони складаються в окремий пакет. На конверті (пакеті) зазначається перелік документів, що вкладені в нього.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення).

Згідно пункту 8 вказаного Порядку відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, який здійснює таке провадження.

Тобто з наведеного слідує висновок, що першочергово слідчий є відповідальним за збереження речових доказів, а керівник органу досудового розслідування, в свою чергу, зобов`язаний вжити заходів на усунення порушень норм КПК України, в тому числі і інших підзаконних нормативних актів, якщо таке буде встановлено останнім.

В ході судового розгляду справи, а так само і під час службового розслідування не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач знав, або міг знати про ймовірне (можливе) вчинення злочину/правопорушення зі сторони підлеглих слідчих.

Матеріалами службового розслідування встановлено, що кримінальні провадження, які перебувають у провадженні слідчих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зберігаються ними неналежним чином, розкидані по столах, не систематизовані, чим допущено порушення вимог п.3 розділу І "Загальні положення" Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 14.04.2016 № 296 (далі - Інструкція), якою передбачено, що відповідальним за зберігання кримінальних проваджень, у яких здійснюється досудове розслідування, а також тих, досудове розслідування в яких зупинено, є слідчий, який безпосередньо здійснює досудове розслідування у цих кримінальних провадженнях.

Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні групою слідчих відповідальною особою за зберігання кримінального провадження є слідчий, визначений старшим слідчої групи, а також п. 1 розділу III цієї ж Інструкції, якою передбачено, що кримінальні провадження, у яких здійснюється досудове розслідування, а також досудове розслідування в яких зупинено на підставі пунктів 1, 2, 2-1, 3 частини першої статті 280 КПК України, зберігаються слідчими в сейфах або металевих ящиках, що мають запірні пристрої та пристрої для опечатування. Ключі від сейфа (металевого ящика) знаходяться безпосередньо в слідчого, а їх дублікати - у керівника органу досудового розслідування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявний рапорт безпосереднього начальника СВ Шевченківського ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , скерованого на начальника СУ ГУНП в Чернівецькій області від 20.11.2019 року, щодо проведення перевірки слідчих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з неналежним проведенням досудового розслідування у кримінальних провадженнях, а також неналежного зберігання речових доказів.

Враховуючи встановлене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що будучи підлеглим свого керівника, позивач не зобов`язаний був вживати аналогічних заходів, як то написання рапорту, або ж іншим чином повідомляти вищого за посадою керівника про неналежне розслідування кримінальних справ підлеглими слідчими. Норми законодавства пов`язуються з фактом виявлення і повідомлення/доведення до керівника певного факту, а не з кількістю таких повідомлень, що в свою чергу свідчить про належне виконання своїх повноважень позивачем.

Також необхідно зауважити, що при застосуванні до позивача дисциплінарного заходу яким є попередження про неповну службову відповідність, відповідачем застосовано четвертий за тяжкістю захід, при цьому не обґрунтовано чому не було застосовано інші більш м`які заходи стягнення. Крім того варто врахувати, що службове розслідування стосовно позивача не проводилось, що в свою чергу, позбавило його можливості надати свої пояснення та заперечення стосовно зазначених вище обставин.

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що дії відповідача у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.