Справа № 330/1492/20
Суддя: Нестеренко Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/1492/20

2-а/330/18/2020

"09" вересня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нестеренко Т.В., при секретарі Корнієнко М.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.2020 року Відповідачем інспектором поліції Гаргар С.В. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ІАМ № про те, що Позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 ПДР України, чим порушив вимоги п. 8. 4. в ПДР України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.Позивач не згоден з вказаним порушенням, вважає, що Постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав:Позивач при винесенні постанови заперечував вчинене правопорушення, мотивуючи це тим, що:по-перше, в Постанові зазначено, що позивач рухався по проспекту Леніна в зоні дії знаку 3.3, що розташований по вул. Лермонтова, хоча насправді позивач рухався по проспекту Миру в м. Кривий Ріг, та ніяким чином не міг знати про наявність такого знаку по вул. Лермонтова, оскільки він не стосується маршруту руху останнього;по-третє, відповідно до діючих ПДР України, рух вантажних ТЗ допускається, навіть за умови дії знаку 3.3. ПДР України, якщо даний ТЗ прямує безпосередньо до адреси відвантаження. З цього приводу позивачем інспектору поліції було надано оригінали вантажно-транспортних накладних для огляду, в яким зазначено безпосередню адресі відвантаження товару у м. Кривий Ріг; також відповідачем було грубо порушено вимог ст.258 ч.5 КУпАП в частині не складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки із моменту зупинення ТЗ позивач заперечував вчинення порушень ПДР України;окрім наведеного, слід зазначити, що розгляд справи на місці, без підготовки та надання Позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, не тільки порушує права Позивача, передбачені ст.268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні Постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП. За таких умов права Позивача при такому розгляді справи грубо порушено; також Позивач вважає, що при складенні Протоколу та винесенні Постанови, грубо порушено його права на захист, оскільки Протокол та Постанову заповнено нерозбірливим почерком із пробілами в тексті. В якості відповідача позивач вважає за необхідне вказати УПП Дніпропетровській області, оскільки: по-перше, посадову особу, яка винесла постанову, визначити неможливо, по-друге, враховуючи вимоги ст.160 ч.5 п.2 КАСУ в частині зазначення коду ЄДРПОУ юридичної особи-відповідача чи ІПН посадової особи, вказати ІПН інспектора поліції позивач вказати не має можливості;по-третє, у разі задоволення позову, а також - внаслідок можливого звільнення, переведення, смерті, тощо, співробітника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення(виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення), буде неможливо провести процедуру стягнення понесених судових витрат з особи, яка на час виконання рішення суду не має статусу посадової особи, що суперечить чинним нормам КАСУ та КУпАП; по-четверте, відповідно до положень постанови ВС/КАС у справі №524/5741/16-а від 20.05.2020 року поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення(виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення) є зацікавленою особою, таким чином, позивач вважає, що останній не може виступати у якості сторони по справі.Позивач також звертає увагу суду на те, що останній день подання даного позову 27.07.2020 року, виходячи з того, що позивачем копію постанови було отримано 17.07.2020 року, про що свідчить відбиток штемпеля на конверті. Позивач зазначає, що з аналогічним позовом за тих самих підстав, з тим самим предметом, до суду не зверталась. Попередній розрахунок судових витрат не проводився.На підставі вищевикладеного,позивач просив суд Вважати пропущений строк для звернення до Суду поважним, поновити його. Визнати дії Відповідача по винесенню постанови в справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 р. серія ІАМ № 2787015 щодо притягнення Позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. - незаконними. Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 р. серія ІАМ № 2787015 щодо притягнення Позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., винесену посадовою особою інспектором поліції Гаргар Світланою Володимирівною скасувати, справу - закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав письмову заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач по справі, представник Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, заперечень та пояснень не надав.

Неявка учасників справи, відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, з урахування заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася сторона, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з таких підстав.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2787015 від 06.07.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 гривень, оскільки 06.07.2020 року о 12 годині 13 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних транспортних засобів заборонено» , здійснив рух в зоні дії знаку, по вул. Лермонтова, чим порушив п.8.4 ПДР Порушення вимог заборонених знаків.

ОСОБА_1 заперечує вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та зазначає, що висновок інспектора про те, що ним було вчинено зазначене правопорушення є хибним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається і протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та Інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Однак вимоги ст. 283 КУпАП інспектором поліції не дотримано, оскільки постанова не містить відомості про місце вчинення адміністративного правопорушення, містяться відомості лише про місце розгляду справи, що є не дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Представник відповідача не подав жодного доказу на спростування обставин, викладених у адміністративному позові ОСОБА_1 та доказів, які підтверджували б наявність у діях позивача ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Як встановлено судом, позивач заперечує факт порушення вимог знаку 3.3 та п. 8.4 «в» ПДР України, оскільки дія дорожнього знаку 3.3 «рух вантажних транспортних засобів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, на підставі п. 3.43 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 3.43 розділу 33 Правил дорожнього руху не поширюється дія знака: на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення; на вантажні автомобілі, які мають похилу білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знака - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Позивач заперчив, що він у зазначений день та час рухався на вантажному транспортному засобі по проспекту Леніна в зоні дії знаку 3.3, що розташований по вул. Лермонтова, оскільки насправді він рухався про проспекту Миру в м. Кривий Ріг. Також позивач наполягав на тому, що він рухався безпосередньо до адреси відвантаження, на підтвердження таких доводів позивачем надано товарно-транспортну накладну №4143 від 03.07.2020 року, яку згідно позову надано поліцейському і під час складання протоколу. Також позивач зазначив, що під час розгляду справи було порушено його право на захист.

Жодного доказу на спростування тверджень позивача відповідачем не надано і матеріали справи не містять будь-якого доказу, що позивач мав можливість проїхати до місця обслуговування поза межами знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», що свідчить про недоведеність з боку відповідача вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення вищезазначених вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факт наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій Відповідача по винесенню постанови по справі про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 року серії ІАМ №2787015 від 12.12.2019 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. року, зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як вони за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, не підпадають під положення ч.3 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції у місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серії ІАМ №2787015 від 06.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень, винесену посадовою особою інпектором поліції Гагар Світланою Волдимирівною скасувати.

Провадження по адміністративній справі за постановою Серії ІАМ №2787015 від 06.07.2020 року - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Якимівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Нестеренко