Справа № 420/669/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/669/20
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

при секретарі П`ятіній В.В.,

за участю: представника апелянта - Ільяної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 по справі № 420/669/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" (далі-ТОВ Енержи Трейд") звернулось з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA5001130/2019/000001/2 від 13.12.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2019/00013.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивачем з метою митного оформлення придбаних товарів та випуску їх у вільний обіг, 08.12.2019 через декларанта подано електрону митну декларацію №UA500130/2019/200002, разом із відповідними супровідними документами, згідно яких митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Однак, за результатами розгляду поданих документів, митний орган відмовив позивачу в митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови у митному оформленні випуску № UA500130/2019/00013 з причин винесення згідно до статті 55 Митного Кодексу України рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2019/000001/2 від 13.12.2019.

Відповідач надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення Одеська митниця ДФС діяла у відповідності до чинного законодавства України. Одеською митницею Держмитслужби було вжито всіх законних заходів на здійснення контролю правильності класифікації товарів, які передбачені чинним законодавством України, тому порушення в діях митного органу відсутні, а рішення та картка відмови є правомірними та законними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 25 березня 2020 року у задоволенні позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ТОВ "Енержи Трейд" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- у відповідності до частини 2 статті 53 МК України позивачем до митного органу було подано усі основні документи, які підтверджують митну вартість ввезених на територію України товарів;

- частиною п`ятою статті 53 МК України встановлено заборону вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Позивачем на вимогу митного органу було надано додаткові документи, а саме: Цінову експертизу від 04.12.2019 № 222/220;

- митним органом в прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів не встановлено, що в документах, які були подані декларантом для підтвердження митної вартості товару, наявні недостовірні відомості, суттєві розбіжності чи ознаки підробок та не спростована обгрунтованість визначення митної вартості згідно з контрактною ціною оцінюваного товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 Митного Кодексу України;

- застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій. Як вбачається з повідомлень, картки відмови та рішення про коригування митної вартості, що оскаржується, під час здійснення митного контролю, заявленого позивачем до митного оформлення товару, незважаючи на подання позивачем усього переліку основних та додаткових документів, митний орган все ж таки поставив під сумнів правильність визначення митної вартості даного товару за основним методом - ціною договору (контракту) та дійшов до висновку про те, що основний метод визначення митної вартості товарів не може бути застосований та обрав резервний метод визначення митної вартості товарів та ще й без проведення фактичних консультацій з декларантом.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до умов укладеного зовнішньоекономічного контракту № YG-RUS#1-19 від 12.09.2019 на митну територію України надійшов придбаний ТОВ «Енержи Трейд» товар - первинні елементи живлення циліндричні, диоксид-марганцеві, сільові, побутового призначення «ТМ Energycell» в блістерах та без них; первинні елементи живлення діоксин-марганцеві, циліндричні, лужні, побутового призначення «ТМ Energycell» в блістерах та без них; первинні елементи - батарейки, діоксин-марганцеві типу крона в блістерах та без них (а.с. 33-37).

Для здійснення митного оформлення товару позивачем було подано до Одеської митниці ДФС електронну митну декларацію № 500130/2019/200002, разом з пакетом супровідних документів, а саме: пакувальним листом, рахунком-фактури (інвойс), домашнім коносаментом, навантажувальним документом, декларацією про походження товару, рахунком-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 79 від 04.11.2019, специфікацією виробника товару, прейскурантом (прайс-листом) виробника товару, зовнішньоекономічним договором (контрактом) купівлі продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларується, договір про надання послуг митного брокера, копія митної декларації країни відправлення та інші (а.с. 33-74).

Під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією відповідачем встановлено , що:

1) відповідно до підпунктів в) пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно пункту 7.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 витрати на тару, пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

2) відповідно до пункту 5.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 оплата здійснюється у вигляді передоплати або по факту отримання товару, разом з тим в поданих до митного оформлення комерційному рахунку від 19.09.2019 № YG190910 та специфікації від 19.09.2019 б/н та інших документах відсутні відомості про умови оплати за товар;

3) в поданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 1 , а саме вказано 1 089 240 штук за єдиною ціною 0,0410$/шт., що в підсумку становить 44 658,84 долара США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (44 671,77 доларів США);

4) в поданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 2, а саме вказано 295 200 штук за єдиною ціною 0,0807 $/шт., що в підсумку становить 23 822,64 долара США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (23 828,88 доларів США);

Декларанту було запропоновано, відповідно до пункту 3 статті 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Вище наведені претензії та відповідна пропозиція оформлені відповідачем у формі повідомлення (а.с.54).

У відповідь на зазначене повідомлення митного органу, позивач 09.12.2019 надіслав на адресу митного органу Цінову експертизу від 04.12.2019 № 222/220 (а.с.56-57), а також заявою від 12.12.2019 , декларант звернувся із проханням про продовження оформлення митної декларації UA500130/2019/200002 у зв`язку з неможливістю надати додаткові документи у продовж 10 діб., а саме виписки з бухгалтерської документації, так як на момент декларування вартість товару ще не було сплачено ( а.с. 62).

13.12.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2019/000001/2 (а.с.107-109).

У графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 13.12.2019 № UA500130/2019/000001/2 митним органом зазначено наступні розбіжності:

- відповідно до підпунктів в) пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно пункту 7.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 витрати на тару, пакування та маркування включені у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- відповідно до пункту 5.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 оплата здійснюється у вигляді передоплати або по факту отримання товару, разом з тим в поданих до митного оформлення комерційному рахунку від 19.09.2019 № YG190910 та специфікації від 19.09.2019 б/н та інших документах відсутні відомості про умови оплати за товар;

- пунктом 4.1.3 договору на ТЕО від 01.10.2019 № 0110/19-38 визначено, що оплата цих послуг проводиться не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту виставлення експедиційного рахунку (рахунок від 04.11.2019 № 79), але банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення відповідно до встановленого рахунку-фактури відсутні;

- в поданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 1 , а саме вказано 1 089 240 штук за єдиною ціною 0,0410$/шт., що в підсумку становить 4 4658,84 долара США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (4 4671,77 доларів США);

- в подані до митного оформлення експортній декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 2, а саме вказано 29 5200 штук за єдиною ціною 0,0807 $/шт., що в підсумку становить 23 822,64 долара США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (23 828,88 доларів США);

- у наданій до митного оформлення копії декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 відрізняється номер транспортного документу: до митного оформлення надано коносамент № SHALEG1909141, а в експортній декларації № 586927056.

Також, в оспорюваному рішенні вказано, що за результатами проведення консультації між митним органом і зборів та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний, внаслідок чого відповідачем скориговано митну вартість товару № 1 до рівня 5,62 дол.США/кг( 0,0861 дол.США за шт); товару № 2 до рівня 5,62 дол.США/кг(0,1186 дол.США/шт); товару № 3 до рівня 5,62 дол.США /кг (0,1991 дол.США/шт).

З цих же підстав відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2019/00013 ( а.с.31- 32).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи спірне рішення, запропонував декларанту надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, провів консультацію з декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями, а тому з урахуванням ненадання декларантом усіх необхідних належних для підтвердження митної вартості додаткових документів, прийняв обґрунтоване рішення про визначення митної вартості за резервним методом, при цьому зазначивши у рішенні послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статей 49, 50 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI ( надалі -МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частиною першою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Водночас, згідно з приписами пункту 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу (пункт 2 частини третьої статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 52 МК України передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За правилами частини 1 статті 260 МК України, якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

За змістом частин 1 - 3 статті 57 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно зі статтею 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

На підставі частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За правилами статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (Контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Послідовність дій посадових осіб органів доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного контролю та митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом ДМС України від 13.07.2012 № 362.

За змістом пункту 6 глави 2 вказаних Методичних рекомендацій при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ); наявність арифметичних помилок в митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 глави 2 Методичних рекомендацій).

На підставі частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України, підставами для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

На підставі статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Отже, митним органом, при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Крім того, за правилами частини 6 статті 53 МК України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Верховний Суд у постанові від 14 травня 2019 року (справа №820/2474/16) зазначив, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані її складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем по справі ТОВ «ЕНЕРДЖИ ТРЕЙД" та Компанією «Zhejiang Yonggao Battery Co LTD», КНР було укладено контракт від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 на поставку товарів, ціни, кількість та асортимент яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього договору.

Положеннями контракту від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 визначено, що ціна товару включає вартість тари, пакування, маркування та завантаження в транспортний засіб, відповідно до умов поставки FOB порти Китаю та HONG KONG та встановлюється в доларах США. Оплата здійснюються покупцем у вигляді передоплати або по факту отримання товару ( а.с.34).

19.09.2019 між сторонами контракту укладена специфікація б/н, відповідно до якої постачальник зобов`язався поставити покупцеві товари різного асортименту, та надав Інвойс ( рахунок фактуру) № YG190910 від 10.09.2019

Товари за ЕМД № 500130/2019/200002 від 08.12.2019 - первинні елементи живлення циліндричні, диоксид-марганцеві, сільові, побутового призначення «ТМ Energycell» в блістерах та без них; первинні елементи живлення діоксин-марганцеві, циліндричні, лужні, побутового призначення «ТМ Energycell» в блістерах та без них; первинні елементи - батарейки, діоксин-марганцеві типу крона в блістерах та без них були доставлені в Україну за рахунок позивача ТОВ «Енержи Трейд» по домашньому коносаменту № SHALEG1909141 від 04.10.2019, на підставі договору № 485512 від 12.12.2018 на транспортно-експедиційного обслуговування, та в подальшому пред`явлені до митного оформлення, яке становить предмет даного спору.

Також, як вбачається з матеріалів справи, на момент декларування товару, відповідачу був наданий пакувальний лист № YG190910 від 19.09.2019 р., який містить усі необхідні данні та складові, та надання якого відображено в картці відмови (а.с.31,38-39).

Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, котра вказана продавцем в рахунку виставленого покупцеві( п.п.4.1 зовнішньоекономічного договору від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19)

Згідно Інвойсу № YG190910 від 10.09.2019 та специфікації виробника товару від 19.09.2019 , позивачу поставлено товар за переліком , на загальну вартість 68 500,65 долл. США (а.с.40-41).

Більш детальний опис алгоритму розрахунку визначення позивачем митної вартості товару буде надано нижче.

В підтвердження заявленої митної вартості товарів за ціною договору позивачем до митного оформлення подано документи, перелік яких визначено у статті 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19, рахунки-фактури (інвойси), пакувальні листи, та інші документи, зазначені в графі 44 митних декларацій.

Також слід зазначити, що прийняті органом доходів і зборів письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Однак, в порушення вказаної норми відповідачем в оскаржуваних рішеннях не обґрунтовано причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Надаючи оцінку іншим претензіям митного органу щодо правильності визначення позивачем митного вартості, суд зазначає про таке.

Так, згідно з пунктом 7.2 контракту(зовнішньоекономічного договору) № YG RUS#1 - 19 від 12.09.2019 вартість пакування товару було включено продавцем по контракту до ціни/вартості такого товару, а отже, додатковому підтвердженню з боку декларанта не підлягало.

Щодо тверджень відповідача про відсутність в наданих до митного оформлення документах інформації щодо конкретного числового значення вартості упаковки та пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням як складової частини ціни, варто зазначити що наявність таких даних в наведених вище документах не передбачена жодними нормами законодавства, інвойси та специфікація надаються позивачу продавцем товару, відповідальність за внесені дані в цей документ несе продавець та інвойси містять всю необхідну інформацію для визначення митної вартості товару, зокрема, найменування, його кількість та ціна за одиницю, повна вартість, умови поставки , яка узгоджується з іншими документам, поданим під час розмитнення товару, тобто, розбіжності, в даному випадку, відсутні.

Крім того, вказані обставини не виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 80269231.

Отже, висновки відповідача про відсутність документів щодо підтвердження такої складової митної вартості товару як вартість пакування чи маркування товару - не можна визнати обґрунтованими

З приводу претензій митного органу, що у комерційному рахунку № YG 190910 від 19.09.2019 та специфікації від 19.09.2019 б/н та інших документах відсутні відомості про умови оплати за товару, що на думку відповідача суперечить підпункту 5.3 контракту, слід зазначити, що вони є безпідставним та такими, що не відповідають дійсним умовам контракту,так як умови сплати за товар визначені сторонами саме в договорі (контракті) , а саме, згідно підпункту 5.3 договору оплата за товар здійснюється у вигляді передоплати або по факту його отримання позивачем.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 по справі №815/329/17 зазначив, що відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

За змістом статті 53 МК України, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено. Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинно бути здійснено як у випадку, коли оплата за договором здійснена вчасно, так і у випадку, коли оплата за товар здійснена з порушенням встановлених строків або не сплачена взагалі. При цьому, несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

Водночас , при вирішення цього питання вагомими є пояснення позивача з того приводу , що ТОВ «ЕНЕРЖИ ТРЕЙД» на момент митного оформлення/пропуску товарів фактично його ще не отримав, а отже, і не сплатив за нього, це обумовлювало неможливість надання декларантом на момент митного оформлення товару банківських платіжних документів та виписки з бухгалтерської документації щодо оплати такого товару. Проте судом першої інстанції не надано правову оцінку вищенаведеним поясненням.

Додатковим аргументом щодо необґрунтованості вищенаведеного доводу митного органу є факт оплати позивачем товару згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 10 від 21 січня 2020 року на суму 68 500,65 дол. США, що відповідає ціні, зазначеної продавцем в Інвойсі № YG190910 від 10.09.2019.(а.с. 74)

З приводу претензії митного органу про те, що під час митного оформлення відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення відповідно до виставленого рахунку-фактури, колегія суддів зазначає про таке.

Як вбачається із матеріалів справи, морське перевезення вантажу за маршрутом Shanghai (Китай) до митного кордону Україна (порт Південний) на адресу ТОВ «Енержи Трейд» в контейнері ТCLU6173824 відбувалось на умовах поставки FОВ (а.с. 42).

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах FОВ - означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. Витрати з доставки товару на борт судна лягають на продавця. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту.

Тобто, на позивача (покупця) лягають всі витрати по поставці Товару до митного кордону України (порт Південний) після доставки товару на борт судна в порту Shanghai (Китай) та його митного очищення для експорту.

Матеріалами справи підтверджується, що до митного оформлення позивачем, було надано рахунок-фактуру № 79 від 04.11.2019 в графі якого відображено, що ТОВ «Енержи Трейд», повинен відшкодувати витрати за морське перевезення Шанхай-Південний ТОВ «ЛП Груп»(Експедитору) в розмірі 29 484, 00 грн (а.с.53).

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, до митного органу було надано довідку про транспортні витрати ТОВ «ЛП Груп» від 04 листопада 2019 року б/н, адресовану усім зацікавленим особам, про те, що витрати з морського перевезення вантажу за маршрутом Shanghai (Китай) до митного кордону Україна (порт Південний) на адресу ТОВ «Енержи Трейд» в контейнері ТCLU6173824 по коносаменту № SHALEG1909141 складають 29 484, 00 грн (а.с.61).

Надання рахунку-фактури № 79 та коносаменту № SHALEG 1909141 відображено в картці відмови, а довідки про транспортні витрати - в графі 44 митної декларації.

Окрім того, ані норми статті 53, ані статті 58 МК України не передбачають надання декларантом на момент митного оформлення товару документів, що підтверджують факт оплати морського перевезення (фрахту). Натомість, зазначені правові норми передбачають обов`язок декларанта надати дані щодо витрат та сум, у тому числі за морське перевезення, що були фактично ним сплачені або підлягають сплаті.

Окремо суд вважає зазначити, що такі претензії не були висловлені під час направлення повідомлення від митниці декларанту ( а.с.54).

Отже, претензія у відповідача щодо відсутність документів для підтвердження витрат на транспортування морським транспортом є необґрунтованою.

З приводу претензії митного органу, що в поданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 1, а саме вказано 1089240 штук за єдиною ціною 0,0410 $/шт, що в підсумку становить 44 658,84 долара США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (44 671,77 доларів США) слід зазначити про таке.

Дійсно в експортній декларації (реєстраційний номер 03336639, а.с.47-48) у рядку ціна (сума) за товар № 1 вказана середня вартість однієї номенклатури товару.

Тобто, така розбіжність, насамперед, викликана тим, що в експортній декларації країни відправлення зазначена округлена єдина ціна товару (округлена ціна одинці товару), так як всього було 10 позицій товару № 1, відповідно до інвойсу і специфікації виробника товару.

Вказаний висновок суду ґрунтується на тому, що згідно специфікації (а.с.44) , пакувального листа (а.с.38) та комерційного інвойсу, товар № 1 складається із 10 позицій з різною ціною.

Отже, слушним є доводи апелянта, що округлена ціна одиниці товару № 1, зазначена в експортній декларації країни відправлення (0,0410) була отримана шляхом поділу загальної вартості товару, зазначеної в експортній декларації, яка складає 44 671,77 дол США на загальну кількість товару, зазначену в експортній декларації, яка складає 1 089 240,00 шт. та подальшого округлення результату даного поділу, а саме:

44 671,77/ 1 089 240,00 шт. = 0,6.

Загальна вартість товару № 1 (44 671,77 ), зазначена в експортній декларації, була отримана шляхом складання вартості товару кожної із 10 (десяти) позицій товару №1 зазначеної в інвойсі (стовбець інвойсу Тоtal Amount), а саме:

5 284,80 + 1 812,16 + 485,40 + 12 816,00 + 7 758,00 + 2 758,40 + 6 360,00 + 4 896,00 + 1 523,20 + 977,81 = 44 671,77 дол.США

Загальна кількість товару № 1 (1 089 240,00 шт.) зазначена в експортній декларації, була отримана шляхом складання кількості одиниць товару кожної із 10 (десяти) позицій товару № 1 зазначеної в інвойсі (стовбець інвойсу Quantity), а саме:

36 000+11 200+3 000+360 000+180 000+64 000+240 000+144 000+44 800+6 240 = 1 089 240,00.

Тобто, загальна вартість та загальна кількість товару № 1, зазначені в експортній декларації країни відправлення, що становлять 44 671,77 доларів США та 1 089 240,00 шт. відповідно, підтверджується змістом інвойсу № YG190910 від 19.09.2019 та специфікації виробника товару б/н від 19.09.2019, в яких сума загальної вартості кожної позиції товару № 1 та сума загальної кількості кожної позиції товару № 1, дорівнює загальній вартості товару № 1 та загальній кількості товару №1, зазначених в експортній декларації країни відправлення № 03336639 від 26.09.2019.

Окремо слід зазначити , що в розумінні частини 2 статті 53 МК України експортна декларація, на числові дані якої посилався відповідач, не є основним документом, що підтверджує митну вартість.

Таким чином, митний орган попередньо перевіряючи заявлену декларантом митну вартість товару припустився помилки, надавши перевагу при обчислені митної вартості даним про округлену митну вартість, котра зазначена у експортній декларації, при цьому проігнорував числові дані, котрі містяться в специфікації (а.с.44), пакувальному листі (а.с.38) та комерційному інвойсі товар № 1(а.с.40-41).

При вирішенні спірного питання суд враховує також правову позицію, викладену листі Європейської комісії до Держмитслужби щодо експортних декларацій країни відправлення від 27 березня 2008 року TAXUD.B.5/JZ/sk D(2008) 17044 (Брюссель), відповідно до міжнародних митних стандартів, транспортні документи та/або інвойси, але не експортна декларація, мають бути представлені імпортером для підтвердження та перевірки митної декларації. Ці документи містять достатню інформацію щодо країни відправлення/призначення, вартості товару тощо.

Отже інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, якщо орган доходів та зборів не доведе, що такий інвойс, данні з якого позивач врахував при визначенні митної вартості, отримано з порушенням закону.

Більше того, відповідач, якщо має сумніви щодо обчислення митної вартості товару, то, відповідно до положень частини 2 статті 77 КАС України, саме він повинен довести правомірність обраного ним методу обчислення митної вартості, мотивуючи при цьому відхилення методу обчислення митної вартості, запропонованого позивачем під час надання додаткових поясненню.

Також, варто зазначити, що відповідне відхилення у визначенні сторонами митної вартості відносно товару № 1 складає 12,93 дол.США, а відсоткову відношенні - 0,02 %, що не може бути достатньою підставою для коригування заявленої позивачем митної вартості.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що митний орган , з яким погодився суд першої інстанції, не дослідив належним чином пояснення позивача щодо особливості формування митної вартості та причини, за якими була вказана округлена середня вартість товару в експортній декларації, що свідчить про безпідставність цієї претензії.

З приводу посилань у пункті 33 рішення про коригування митної вартості товарів на те, що в поданій до митного оформлення експортній декларації країни відправлення наявні розбіжності в числових значеннях для товару № 2, а саме вказано 295 200 штук за єдиною піною 0,0807 $/шт, що в підсумку становить 23 822,64 дол. США та не відповідає відомостям, які зазначено в експортній декларації країни відправлення (23 828,88 дол. США), суд визнаючи ії необґрунтованою виходить із аналогічних підстав.

Так, в експортній декларації країни відправлення зазначена округлена єдина ціна товару (округлена ціна одинці товару), так як всього було 11 позицій товару № 2, відповідно до інвойсу і специфікації виробника товару

Округлена ціна одиниці товару №2, зазначена в експортній декларації країни відправлення була отримана шляхом поділу загальної вартості товару, зазначеної в експортній декларації, яка складає 23 828,88 грн. на загальну кількість товару, зазначену в експортній декларації, яка складає 295 200,00 шт. та подальшого округлення результату даного поділу, а саме:

23 828,88 грн./ 295 200,00 шт. = 0.1

Загальна вартість товару №2 (23 828.88 ). зазначена в експортній декларації, була отримана шляхом складання вартості товару кожної із 11 (одинадцяти) позицій товару № 2 зазначеної в інвойсі (стовбець інвойсу Тоtal Amount ), а саме:

2 366,40 + 4 795,20 + 1 626,48 + 2 071,20 + 3 288,00 + 969,60 + 2 721,60 + 1 180,80 + 1 560,00 + 2 385,60 + 864,00 = 23 828,88

Загальна кількість товару № 2 (295 200,00 шт), зазначена в експортній декларації, була отримана шляхом складання кількості одиниць товару кожної із 11 (одинадцяти) позицій товару №2 зазначеної в інвойсі (стовбець інвойсу Quantity), а саме: 6000+64800+21600+24000+40000+12000+43200+18000+20000+33600+12000 = 295 200,00

Тобто, загальна вартість та загальна кількість товару № 2, зазначені в експортній декларації країни відправлення, що становить 23 828,88 дол. США та 295 200,00 шт відповідно, підтверджується змістом інвойсу № YG190910 від 19.09.2019 та специфікації виробника товару б/н від 19.09.2019, в яких сума загальної вартість кожної позиції товару № 2 та сума загальної кількості кожної позиції товару № 2, дорівнює загальній вартості товару № 2 та загальній кількості товару №2, зазначених в експортній декларації країни відправлення № 03336639 від 26.09.2019.

Вищезазначені розрахунки вартості та загальної кількості товару № 1 , 2 зазначені позивачем у адміністративному позові. Відповідач не надав своїх контраргументів проти зазначених розрахунків

Отже, колегія суддів зазначає , що судом першої інстанції не повно досліджені посилання відповідача на розбіжності в числових значеннях для товару №1, 2 в експортній декларації країни відправлення та є безпідставним, не відповідають дійсності, спростовуються співставленням змісту експортної декларації та даних інвойсу та специфікації виробника товару, які містять усі необхідні дані та складові, та надання яких відображено в картці відмови.

На зауваження відповідача про те, що у поданій до митного оформлення копії декларації країни відправлення від 26.09.2019 № 03336639 відрізняється номер транспортного документу: до митного оформлення надано коносамент № SHALEG1909141, а в експортній декларації № 586927056 слід зазначити , що номер транспортного документу в декларації країни відправлення відповідає номеру лінійного коносаменту, що підтверджують матеріали справи та листами експедитора (ТОВ «ЛП ГРУП») та постачальника (Zhejiang Yonggao Battery Со.).

Окрім того, експортна декларація країни відправлення містить інші дані, що дають змогу ідентифікувати і поставку і товар, а саме, номер контейнера TCLU6173824 та умови перевезення, що відповідають номеру контейнера та умовам перевезення зазначених у наданому до митного оформлення домашньому коносаменті, тощо.

Отже, аргумент митного органу про те, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена оскільки підлягала сплаті за товар, що в свою чергу виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значення заявленої митної вартості, є необґрунтованими. До митного оформлення була надана документація, яка вичерпно підтверджувала митну вартість імпортованого товару та не викликає сумнівів у її достовірності.

Також суд враховує , що вищенаведена підстава не була зазначена у повідомленні від митниці декларанту ( а.с.54).

При вирішенні спірного питання слід врахувати , що до митного органу позивачем також був наданий висновок експерта від 04.12.2019 № 222/220 (а.с.56-57), в якому викладено відповідне дослідження, наведено ринкову вартість (мін-макс) лужних та сольових батарейок.

У зазначеному висновку вказано, що на запит ДП "Держзовнішформ" було отримано відповідь від фірми Zhejiang Yonggao Battery Со Ltd, (Китай) , за якою, ціна лужних та сольових батарейок у асортимент і ( всього 21 артикул), виробництво фірми Zhejiang Yonggao Battery Со Ltd). що постачаються згідно з комерційними інвойсом № YG190910 від 19.09.2019 до контракту від 12.09.2019 № YG-RUS#1-19 між фірмою Zhejiang Yonggao Battery Со Ltd та ТОВ "ЕНЕРДЖИ" відповідає цінам , зазначеним у комерційному інвойсі та становить 68 500,65 дол.США загалом за умов постачання FOB порт Китаю

Будь яке мотивування з приводу експертного висновку оспорюване рішення відповідача не містить.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає , що декларантом під час проходження процедури митного оформлення товарів надано до митного органу документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 МК України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Подані документи ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.

Водночас, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального непідтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Окремо надаючи оцінку доводам відповідача щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого позивачем та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Та обставина, що подібний товар розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору.

Отже, митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості у т.ч. за резервним методом визначення митної вартості, що не було зроблено митницею у спірних рішеннях, в порушення норм законодавства з державної митної справи

Таким чином, доводи митниці, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у складових митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідач не довів наявність розбіжностей в поданих позивачем разом з митними деклараціями документах, подані документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також надавали можливість відповідачу визначити митну вартість товару, відповідач не мав права витребовувати у позивача додаткові документи та відмовляти у розмитненні товару позивачу за ціною контракту.

Жодних переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано.

З урахуванням дослідження доказів, які були подані сторонами, на підтвердження обставин, на які вони посилались, колегія суддів дійшла висновку, що у митного органу не було підстав для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів та за її наслідком картки відмови у прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України , якщо суд апеляційної інстанції , не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач сплатив за подачу адміністративного позову 4 204, 00 грн ( а.с.81) та за подачу апеляційної скарги 6 306, 00 грн ( а.с. 184) .

Отже, у відповідності до приписів частини 1 статті 139 КАС України з відповідача на користь позивача слід стягнути 10 510 (4 204, 00 грн + 6 306, 00 = 10 510,00) грн.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 р. по справі № 420/669/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA5001130/2019/000001/2 від 13.12.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2019/00013.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби України ( ідентифікаційний код 43333459, 65078, місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 21, корпус А на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енержи Трейд" ( ідентифікаційний код 39156094 , 65101, місто Одеса, вул. Космонавта Комарова буд.10, офіс 304) судові витрати у розмірі 10510,00 ( десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 11 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.