Справа № 754/5294/20
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/213/20
Справа №754/5294/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчака Євгена Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчака Євгена Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

в обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що 28 квітня 2020 року близько о 08 год. 45 хв. він, будучи на транспортному засобі марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 забрав колегу з прилеглої території до проспекту Перемоги, почав рух та переконавшись, що маневр буде безпечний для інших учасників дорожнього руху почав перестроювання на проспект Перемоги, а саме в другу смуги дороги. Виїхавши на проспект Перемоги та здійснюючи перестроювання, автомобіль який знаходився в другій смузі просто не забажав його пропустити і враховуючи те, що зупинка на полосі громадського транспорту заборонена, та одночасно в даних обставинах створювала додаткові чинники затору та перешкоду дорожньому руху в смузі громадського транспорту, він зі включеним сигналом повороту намагався перестроїтись в ряд другої смуги та рухався так, що би не заважати руху в смузі громадського транспорту прижавшись максимально до другої смуги дороги. Через декілька метрів він все ж таки зміг перестроїтись і знаходився в другій смузі та здійснював вже рух. Вказує, що приблизно через 20 секунд він почув сигнал патрульного автомобілю, який знаходився в смузі громадського транспорту, який дав зрозуміти, що це стосується його. Та, Позивач щоб не заважати руху, знову перестроївся в смузі громадського транспорту, ввімкнув аварійний сигнал та очікував, що до нього підійде працівник патрульної поліції.

Позивач зазначає, що підійшовши до його автомобілю, інспектор патрульної поліції почав грубо та без пояснення причин зупинки вимагати в нього водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, На прохання Позивача пояснити в чому річ, працівник поліції не зміг назвати причини зупинки, проігнорувавши запитання, він покликав свого колегу, який також не представився та вимагав від нього водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу без пояснення причин зупинки.Зазначає, що лише в ході розмови, Позивач зрозумів, що інспектору поліції потрібно водійське посвідчення для складання постанови, щодо нібито скоєного ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 122 КУпАП, а не для встановлення особи водія та проведення всебічного та повного розгляду справи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги Позивач зазначає, що він намагався пояснити інспектору патрульної поліції, що рух по смузі громадського транспорту був вимушений, а не свідомою протиправною дією. Але після почутого, що він запізнююсь на роботу, інспектор патрульної поліції оголосив, що автомобіль заблоковано для подальшого руху доти, поки він не надасть водійське посвідчення. Вважає дане маніпулювання його життєвими обставинами, а також трактування закону так, як зручно було інспектору патрульної поліції є протиправними діями, а постанову не законною та не обґрунтованою такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості постанови Позивач вказує, що інспектор не надав йому можливості, згідно статті 268 КУпАП скористатися своїм правом ознайомитися з матеріалами справи, надати свої пояснення, заявити клопотання про залучення свідків та дачі їх пояснень по справі, також інспектором було порушено вимоги ст. 245 КУпАП, щодо своєчасно, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з Законом. Також вважає, що жодних доказів того, що він порушив правила дорожнього руху інспектор патрульної поліції взагалі не надав, а лише назвав доказом свої власні очі.

Посилаючись на викладені обставини справи, Позивач просить суд:

1.Визнати дії інспектора УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчака Євгена Сергійовича щодо складання постанови серії ЕАК № 2453822 від 28квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 510 гривень за порушення, передбаченого за ч. З ст. 122 КУпАП - незаконними.

2.Визнати постанову серії ЕАК № 2453822 від 28 квітня 2020 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 510 гривень за порушення, передбаченого за ч. З ст. 122 КУпАП протиправною та скасувати її.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 травня 2020 року відкрито провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчака Євгена Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в позовному провадженні в судове засідання. Визначено строк подання відзиву відповідача на позов до 25 червня 2018 року.

Відповідач скористався своїм правом процесуальним правом на подання Відзиву, та 11 червня 2020 року у порядку ст. 162 КУпАП на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву про скасування постанови, в якому Відповідач просив в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідач зазначає, що відповідно до Постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2453822 від 28.04.2020 року Позивач керуючи автомобілем Mitsubishi реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначено дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій зупинці та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого Відповідачем винесена вказана Постанова, якою Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в сумі 510 грн.

Вимоги Позивача Відповідач вважає безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки саме Відповідач за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, а також врахував те, що він особисто бачив, що 28.04.2020 о 08 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 3 водій рухався на своєму транспортному по полосі призначену для руху маршрутних транспортних засобів та громадського транспорту, без наміру здійснити поворот праворуч. Після виявлення даного правопорушення Відповідач встановив причини та умови вчинення Позивачем адміністративного правопорушення та попередив Позивача, що щодо нього буде розгляд адміністративної справи. Позивач з порушенням не погоджувався. Позивач пояснював, що він виїхав другорядної смуги та намагався всіма можливими способами перестроїтись в другий ряд потоку, але йому ніхто не поступався. Вважає, що даним твердженням Позивач фактично підтвердив вчинення ним факту правопорушення, оскільки він сам сказав, що здійснював рух в полосі для руху громадського транспорту. Через деякий час, після надання пояснень з приводу руху в смузі громадського транспорту, позивач почав заперечувати факт свого порушення та вказував, що твердження інспектора, то лише його власні припущення. Позивач забажав надати пояснення в письмовому вигляді, що інспектор і зробив, але Позивач сфотографував пустий лист пояснень та відповів, що він бажає саме так.

Відповідач наголосив, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 276 КУпАП здійснена ним за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування управління патрульної поліції. Та розглядаючи дану адміністративну справу, Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Позивача в судові засідання не з`являвся, подав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомляв.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд дійшов висновку, про розгляд справи за відсутністю учасників справи, на підставі поданих до суду документів.

У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання не здійснювалось.

З`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та дав їм правову оцінку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2020 року Інспектором лейтенантом УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчак Євгеном Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2453822

Вказаною постановою Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 28.04.2020 року о 08 год. 43 хв. в м. Київ, пр. Перемоги, 5 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Mitsubishi Galant» номерний знак НОМЕР_1 здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР - на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій зупинці та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1,2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. про порушення правил дорожнього руху, ст.122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів та підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Відповідно до ч. 3ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.17.1 ПДР,на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Дорожній знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» позначає дорогу, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Дорожній знак5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» позначає смугу, призначену лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, за змістом постанови ЕАК №2453822 від 28.04.2019 року, позивач визнаний винуватим в тому, що здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.11.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 8.4 ПДР України встановлює розподіл дорожніх знаків на групи, зокрема попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків.

Так, дорожній знак 5.8, позначає не смугу, а дорогу для руху маршрутних ТЗ. Смуга для руху маршрутних ТЗ позначається знаком 5.11. Доказів встановлення будь-якого із зазначених знаків на ділянці дороги, по якій здійснював рух позивач, відповідач суду не надав. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач рухався з порушенням п.17.1 ПДР і такі дії з його боку мали місце саме в силу його умисних дій, а не з об`єктивних причин наявність перешкод для руху по смузі не для маршрутних ТЗ, порушення іншими учасниками Правил дорожнього руху.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, то факт умисного вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до положень ч.6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача з приводу причин його зупинки в даній дорожній ситуації, а також наявності правомірних підстав для здійснення такої зупинки.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому позов підлягає задоволенню.

При цьому, адміністративний позов не може бути задоволено в повному обсязі, оскільки суд, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, може прийняти лише одне із рішень, передбаченихч.3 ст. 286 КАС України. Можливість визнання при цьому дій суб`єкта владних повноважень незаконними, законодавець не встановлює, у зв`язку з чим в задоволенні цієї частини позову слід відмовити.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст.9,22,121,251,258,289,293 КУпАП, та керуючись ст.ст.9,72-77,242,244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора УПП у м. Києві лейтенанта поліції Грабчака Євгена Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2453822 від 28.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя: І.А. Галась