Справа № 580/3879/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3879/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати дії Головного управління ДПС у Черкаській області (адреса: вулиця Хрещатик, 235, Черкаси, Черкаська область, 18000, Код ЄДРПОУ 3939210) щодо винесення податкового рішення - повідомлення № від 07.11.2019 противоправними;

- скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2019, яке винесено Головним управлінням ДПС у Черкаській області (адреса: вулиця Хрещатик, 235, Черкаси, Черкаська область, 18000, Код ЄДРПОУ 3939210) стосовно ОСОБА_1 ;

- визнати противоправними дії Головного управління ДПС у Черкаській області (адреса: вулиця Хрещатик, 235, Черкаси, Черкаська область, 18000, Код ЄДРПОУ 3939210) щодо відмови у списанні єдиного внеску за період з квітня 2014 року по 19.09.2019 року та всіх штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області (адреса: вулиця Хрещатик, 235, Черкаси, Черкаська область, 18000, Код ЄДРПОУ 3939210) списати заборгованість зі сплати єдиного внеску за період з квітня 2014 року по 19.09.2019 року та всіх штрафних санкцій та застосування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Черкаській області зняти з податкового обліку ОСОБА_1 як платника податків в зв`язку з державною реєстрацією припинення підприємницької діяльності за власним рішенням та внести відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Черкаській області щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2019;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2019 Головного управління ДПС у Черкаській області;

- визнано противоправною бездіяльність Головного управління ДПС у Черкаській області щодо відмови у списанні заборгованості ОСОБА_1 з єдиного соціального внеску за період з 14 квітня 2014 року по 19 вересня 2019 року;

- зобов`язано Головне управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002, ) списати заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску ОСОБА_1 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 14 квітня 2014 року по 19 вересня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем, Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що в обґрунтування доводів про правомірність оскаржуваного податкового- повідомлення рішення вказує на те, що граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань підлягають продовженню, якщо платник податків - фізична особа або посадова особа юридичної особи протягом зазначених строків мала обмежену свободу пересування у зв`язку з ув`язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально, зокрема, виданим Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

При цьому, апелянт зазначає, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки та в повному обсязі.

20 серпня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, з 19.10.2005 ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0013934 за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Позивач з 26.02.2018 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № від 26.02.2018, яка видана Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

19.09.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань внесено запис №4013934 про припинення за власним рішенням підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем 2005 ОСОБА_1 .

20.09.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою в довільній формі, в якій просила зняти її з обліку як платника податків у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності.

10.10.2019 позивач подала відповідачу заяву, відповідно до якої у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності просила:

- продовжити граничні строки подання звітності за період тимчасової окупації частини Донецької області м. Донецьк за період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки і встановити їх до 30.11.2019;

- звільнити позивача від виконання своїх обов`язків як платника єдиного внеску, а також інших податкових зобов`язань, які виникли у період з 14.04.2014 по дату зняття з обліку як платника податків;

- визнати недоїмки, що виникли у позивача, як у платника податків безнадійними та списати їх в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу;

- не застосовувати до позивача відповідальність, штрафні та фінансові санкції по зобов`язанням як платника податків з 14.04.2014 по дату зняття з обліку як платника податків.

Листом №1384/23-00-50-33 від 17.10.2019 відповідач повідомив позивача, що законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов`язань платниками ЄВ, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО. Також згідно правового висновку Верховного Суду, в якому зазначено, що Закон №2464 не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

06.11.2019 за результатами камеральної перевірки позивача складено акт №1211/23-00-50-3323/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано неподання декларації про майновий стан і доходи за 2016, 2017, 2018 роки, в порушення вимог пп. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2019, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 510 грн.

Станом на 03.02.2020 за даними інтегрованої картки платника (далі - ІКП) по коду бюджетної класифікації 71040000 по ФОП ОСОБА_1 містяться нарахування єдиного внеску, а саме:

- за 3 квартал 2014 року у сумі 1252,60 грн, граничний строк сплати до 20 жовтня 2014 року;

- за 4 квартал 2014 року у сумі 1267,95 грн, граничний строк сплати до 20 січня 2014 року;

- за 1 квартал 2015 року у сумі 1267,95 грн., граничний строк сплати до 20 квітня 2015 року;

- за 2 квартал 2015 року у сумі 1267,95 грн., граничний строк сплати до 20 липня 2015 року;

- за 3 квартал 2015 року у сумі 1323,47 грн., граничний строк сплати до 19 жовтня 2015 року;

- за 2017 рік у сумі 8448 грн, граничний строк сплати до 9 лютого 2018 року;

- за 1 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, граничний строк сплати до 19 квітня 2018 року;

- за 2 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, граничний строк сплати до 19 липня 2018 року;

- за 3 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн, граничний строк сплати до 19 жовтня 2018 року;

- за 4 квартал 2018 року у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21 січня 2019 року;

- за 1 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, граничний строк сплати до 19 квітня 2019 року;

- за 2 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, граничний строк сплати до 19 липня 2019 року;

- за 3 квартал 2019 року у сумі 2754,18 грн, граничний строк сплати до 21 жовтня 2019 року;

- за 4 квартал 2019 року у сумі 1434,51 грн., відповідно до поданого звіту, граничний строк сплати до 3 лютого 2020 року.

Загальна сума нарахувань з єдиного внеску за вказаний період склала 34056,69 грн.

05.03.2020 контролюючим органом позивачу сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску №Ф-54748-50 від 05.03.2020, якою зобов`язано позивача сплатити недоїмку в сумі 34056,69 грн.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково та зазначив, що за встановлених у судовому процесі обставин включення вказаних населених пунктів до переліку тих, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тобто перебування податкового органу, на обліку в якому позивач знаходився, на території проведення АТО, вказане свідчить про неправомірність нарахування недоїмки з єдиного соціального внеску позивачу.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Частиною восьмою цієї статті встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною одинадцятою цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несвоєчасну сплату єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20% своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10%).

Згідно вимог статті 25 цього Закону у разі виявлення своєчасно несплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач звітність за 2016-2018 роки не подавалась звітність та з 3 кварталу 2014 року не здійснювалися платежі з єдиного внеску за вказані періоди в строк, визначений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Апелянт в обґрунтування доводів про правомірність оскаржуваних рішень вказує на те, що граничні строки для подання податкової декларації, заяв про перегляд рішень контролюючих органів, заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань підлягають продовженню, якщо платник податків - фізична особа або посадова особа юридичної особи протягом зазначених строків мала обмежену свободу пересування у зв`язку з ув`язненням чи полоном на території інших держав або внаслідок інших обставин непереборної сили, підтверджених документально, зокрема, виданим Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою нею регіональною торгово-промисловою палатою сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, м.Донецьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р визнано такими, що втратили чинність Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р» та затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, у якому, серед інших населених пунктів, зазначено м.Донецьк.

Частиною 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3, згідно якого платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення платника від виконання своїх обов`язав, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Однак, вказані норми не скасовують обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надають можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

При цьому, ненадання позивачем заяви про звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язку щодо своєчасного перерахування єдиного внеску не є безумовною нормою, оскільки надання такої заяви відповідачу згідно з наведеними вище положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», передбачено в разі невиконання обов`язку, визначеного частиною другою статті шостої цього Закону, щодо своєчасної та в повному обсязі сплати єдиного внеску, а не в разі звільнення платника єдиного внеску від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зазначеного обов`язку.

Необхідність подання заяви обумовлена низкою підстав, зокрема, списання і в подальшому ненарахування штрафних санкцій та пені на суми несвоєчасної сплати зобов`язань по єдиному внеску, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. Можливість подання такої заяви має місце після закінчення антитерористичної операції. Натомість, звільнення від відповідальності передбачено безпосередньо у Законі, в силу його прямої дії та не потребує додаткового звернення, оскільки норма встановлює «незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій» та вона адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

А тому, колегія суддів вважає, що наявність або відсутність сертифікату Торгово-промислової палати не впливає на вирішення спірних відносин, оскільки аналіз наведених вище законів та нормативно-правових актів, якими регулюються спірні відносини, дає підстави для висновку, що відповідальність у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій за невиконання обов`язку щодо своєчасного перерахування єдиного внеску в повному обсязі не застосовується до платників єдиного внеску за умови, якщо вони перебувають на обліку в податкових органах на території, де здійснювалася антитерористична операція.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач в період з 14.04.2014 до дати припинення 19.09.2019 підприємницької діяльності перебувала за місцем обліку в Центральній ДПІ Маріупольського управління Головного управління ДПС в Донецькій області до 21.12.2019, що підтверджено листом Головного управління ДПС у Донецькій області №3806/7/05-99-54-02 від 28.12.2019.

Відтак, враховуючи, що відповідно до абзацу третього пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються, а отже, позивач звільняється від відповідальності за неподання декларації про майновий стан і доходи за 2016-2018 роки до закінчення антитерористичної операції.

Таким чином, застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасне звітності є неправомірним.

Відповідно, неправомірним є і донарахування податковим органом позивачу недоїмки з єдиного соціального внеску.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач у поданій нею заяві від 10.10.2019 просила продовжити граничні строки подання звітності за період тимчасової окупації частини Донецької області м. Донецьк за період 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 роки і встановити їх до 30.11.2019.

Доказів розгляду вказаної заяви позивача від 10.10.2019 в частині продовження строків подання податкової звітності відповідач не надав. Лист відповідача №1384/23-00-50-33 від 17.10.2019 не містить відомостей щодо розгляду заяви позивача в цій частині.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач передчасно вирішив питання про притягнення позивача до відповідальності за неподання податкової звітності, що свідчить про неправомірність дій відповідача щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2019.

Щодо відмови відповідача списати заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за період з 14 квітня 2014 року по 19 вересня 2019 року.

Апелянт стверджує, що відсутні підстави для списання заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску за період з 14 квітня 2014 року по 19 вересня 2019 року як безнадійного боргу, оскільки Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки та в повному обсязі.

Разом з тим, згідно із приписами пункту 9-4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Відтак, недоїмка, яка виникла зі сплати єдиного внеску визнається безнадійною.

Підпунктом 4.1 розділу ІV Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 встановлено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Наразі, позивач звертався до відповідача із вказаною заявою, але відповідачем відмовлено з необґрунтованих на то підстав.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2020 року, справа № №805/1975/17-а.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваних рішень та дій.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області про скасування рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 14.09.2020.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна