Справа № 560/5210/20
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5210/20
УХВАЛА

11 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до шляхом заборони вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони Староушицькій селищній раді вчиняти дії стосовно масиву за кадастровим номером :03:003:0003, в тому числі надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність, поділу кадастрового масиву, об`єднання з раніше сформованим кадастровим масивом, тощо.

В обґрунтування заяви зазначила, що Староушицька селищна рада двічі відмовила заявнику у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельних ділянок із кадастрового масиву за номером :03:003:0003, в той час, коли на вказаний земельний масив також подані заяви жителів села Подільське Кам`янець-Подільського району та житель м. Кам`янця-Подільського, які звернулись до голови Староушицької селищної ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель комунальної (колективної) власності, для ведення особистого селянського господарства з метою подальшої передачі у власність.

Зазначає, що забезпечення позову, який буде подано є необхідністю у зв`язку із тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити використання заявником права на одержання безоплатно у власність земельної ділянки.

Вважає, що рішення Староушицької селищної ради мають ознаки протиправності та повної бездіяльності, які призвели до порушення моїх прав, свобод та інтересів, як особи яка в подальшому буде і хоче їх захищати в суді.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно статті 151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема:

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 по справі № 461/3212/17.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2020 по справі №160/7350/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Водночас, сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Аргументація заяви про забезпечення позову в тій частині, що невжиття таких заходів може ускладнити рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, ґрунтується на припущеннях заявника без підтвердження того, що такі обставини настануть.

Таким чином, посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову. Тобто, зазначене позивачем порушення прав має ймовірний, виключно прогнозований характер; позивач не зазначив про негативні наслідки, які для нього настануть без вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

Відтак, прийняття та реалізація такого рішення не породжує особистих майнових прав та зобов`язань осіб. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі №1380/624/16-ц.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач не довів існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, за наявності яких суд може забезпечити позов та не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про забезпечення необґрунтованою, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.В. Матущак