Справа № 640/2180/20
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2180/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року, суддя Федорчук А.Б., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Пенсійного фонду м.Києва, в якому просив: визнати дії відповідача зловживання службовим становищем та порушенням прав на отримання належного законом розміру пенсії; зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію у відповідності до наступного розрахунку: у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, що становить 23616 грн та додаткової пенсії, що становить 1310 грн без врахування інших виплат.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та розглянути по суті позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу про повернення позовною заяви, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для розгляд апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з порушенням позивачем вимог ст. ст. 160-161 КАС, а саме: позивач визначає у даному позові в якості відповідача Пенсійний фонд м.Києва, однак, за реєстраційним номером облікової картки платника податків,який вказаний у відомостях про відповідачах міститься Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (42098368), а також позивачем не належним чином засвідчені копії документів, які містяться в додатках до позовної заяви відповідно до кількості учасників справи.

Залишаючи адміністративний позов без руху, суддя першої інстанції встановив п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення копії ухвали про залишення позовної зави без руху.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 особисто отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 11 лютого 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 11).

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суддя першої інстанції виходив з того, що позивач станом на 04 березня 2020 року не усунув недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав, передбачених ст.160,161,169 КАС України, для повернення позовної заяви, та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 160 КАС України, позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як убачається із матеріалів справи, позивач визначає у даному позові в якості відповідача Пенсійний фонд м. Києва.

Як зазначив в апеляційній скарзі позивач, іншої назви відповідача він не знає, а тому вважає, що суд першої інстанції протиправно залишив позовну заяву без руху с тих підстав, що ним не вірно зазначено назву відповідача, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 160 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху та не усуну вказані в ній недоліки.

Водночас, в матеріалах справи відсутня ухвала суду від 21 січня 2020 року, тоді як міститься ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва про залишення позовної заяви без руху від 03 лютого 2020 року.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що ст. 160 КАС України не ставить вимоги до особи, що подає позовну заяву, правильно зазначити найменування відповідача, а лише вказує про зазначення у позові найменування сторін, адресу їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування.

Із позовної заяви убачається, що позивач у позовній заяві зазначив найменування відповідача та його місцезнаходження.

Також колегія суддів зазначає, що ст. 161 КАС України передбачає, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи.

Із додатку до адміністративного позову вбачається, що позивач додав до позову документи у 2 примірниках, окрім заяви про відсутність аналогічного позову в судах.

Щодо посилання суду на ст. 94 КАС України, то у даному випадку позивач має можливість в судовому засіданні подати оригінали документи, які суд може посвідчити самостійно. У разі відсутності оригіналів таких доказів, суд може не прийняти їх до уваги під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовна заява була неправомірно повернута позивачу, тому ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Наведене свідчить про відсутність передбачених п.1 ч.4 ст.169 КАС України обставин, за яких суд постановляє ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що, повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції порушив норми процесуального права, що є наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підстав для розгляду адміністративного позову в суді апеляційної інстанції, як те просить позивач в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає з огляду на вимоги ст. 320 КАС України, оскільки судом першої інстанції адміністративний позов не було розглянуто по суті заявлених вимог та не ухвалено відповідного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Щодо вимоги позивача в апеляційній скарзі про розгляд апеляційним судом позовної заяви по суті, колегія суддів зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.