Справа № 316/758/20
Суддя: Бульба О. М.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/758/20
Провадження № 2-а/316/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара, справу №316/758/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в м.Запоріжжі лейтенанта поліції Завгороднього Євгена Миколайовича, про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

24.03.2020 р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції в м.Запоріжжі лейтенанта поліції Завгороднього Євгена Миколайовича (далі - відповідач), в якому зазначає, що відносно нього 11.03.2020 р. була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №214129 (далі - Постанова), якою до нього застосовано адміністративне стягнення. Як зазначає позивач, на думку відповідача 11.03.2020 р. о 15 год. 50 хв. в м.Запоріжжі, керуючи автомобілем Форд, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , він рухався без ввімкнутого ближнього світла фар за межами населеного пункту, чип порушив п.9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважаючи дії відповідача та постанову незаконною, просить суд:

- визнати незаконними дії інспектора управління патрульної поліції в м.Запоріжжі лейтенанта поліції Завгороднього Євгена Миколайовича щодо складання постанови серії БР №214129 від 11.03.2020 р.;

- постанову серії БР №214129 від 11.03.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодекс України про адміністративна правопорушення - скасувати, справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.1-3).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.03.2020 р. по справі призначено підготовче судове засідання (а.с.9).

Ухвалою суду від 21.05.2020 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.15).

В судове засідання позивач: ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.13).

В судове засідання відповідач: інспектор управління патрульної поліції в м.Запоріжжі лейтенант поліції Завгородній Є.М. та/або представник відповідача - не з`явився повторно, причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань, відзову чи заперечень проти позову - до суду не надав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень із суду (а.с.17, 21).

Враховуючи зазначене, відсутність підстав для відкладення справи визначених ч.2 ст.205 КАС України судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 11.03.2020 р. відносно позивача по справі було винесено відповідачем Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №214129 (далі - Постанова), відповідно до фабули якої, 11.03.2020 р. о 15 год. 50 хв. в м.Запоріжжі, траса М16, 3001 м., водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ford р.н.: НОМЕР_1 , рухався без ввімкнутого ближнього світла фар за межами населеного пункту, чип порушив п.9.8 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.5). Постановою ОСОБА_1 (позивача по справі) було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач заперечує вчинення порушення Правил дорожнього руху за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання в частині вимог позову про скасування Постанови, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення згідно ст.245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів (ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до закріпленого в ст.62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991 року (принцип 7) рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади.

У зв`язку з неподання суб`єктом владних повноважень, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України, відзову або заперечень та доказів на підтвердження обставин викладених в Постанові, не повідомлення суду про причини неподання таких доказів, суд, враховуючи вимоги ст.62 Конституції України, позбавлений можливості оцінити дії інспектора поліції, беззаперечність усіх доказів на доведення винуватості позивача в допущенні порушень ПДР за яке було відповідачем винесено 11.03.2020 р. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №214129 та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в наслідок чого зазначена Постанова не може вважатися законною, а отже підлягає скасуванню та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача - підлягає закриттю.

Вирішуючи питання стосовно вимоги позову про визнання незаконними дій відповідача, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених до покладених на неї завдань, у тому числі, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (п.1); у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п.8); регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11).

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до частини першої якої, органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема і визначених частинами 1, 2, 3, 5, 6 статті 122 цього Кодексу)

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КУпАП).

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене вище свідчить про наявність у відповідача права виносити постанову у справі про адміністративне порушення передбачене, у тому числі, і ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, ефективним способом захисту позивачем своїх прав, є заявлена ним вимога щодо скасування оскаржуваної Постанови та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України і додаткова вимога щодо визнання дій відповідача протиправними не підлягає задоволенню, у тому числі і з підстав того, що охоплюються вимогами про скасування Постанови та закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 77, 90, 241-246, 250, 251, 262, 263, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора управління патрульної поліції в м.Запоріжжі лейтенанта поліції Завгороднього Євгена Миколайовича, про визнання дій незаконними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №214129 від 11.03.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодекс України про адміністративна правопорушення та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень - скасувати, справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти вимог адміністративного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Бульба