Справа № 824/717/16-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/717/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

08 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Сапальової Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року (рішення ухвалено у м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії та стягнення пені,

В С Т А Н О В И В :

Підприємство «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» звернулось до суду з позовом до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (відповідач №1), Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (відповідач №2) про зобов`язання вчинити дії та стягнення пені.

Позивач, враховуючи заяву про збільшення розміру та уточнення позовних вимог від 20 грудня 2016 року, просить суд:

- зобов`язати Чернівецьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області виконати вимоги пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України щодо надання органу казначейства висновку про відшкодування з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 90738,00 грн. (по декларації за вересень 2009 року);

- стягнути з Державного бюджету України на користь підприємства «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» () пеню в розмірі 52850,42 грн. (40751,98 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, за вересень та за жовтень 2009 року + 12098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015 року). В обґрунтування заявлених вимог позивач, посилаючись на статтю 72 Кодексу адміністративного судочинства України, повідомив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року по справі №2а-2470/10/2470 (провадження №К/9991/7108/12) скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці форми «В1», якими було зменшено підприємству «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» суму бюджетного відшкодування на загальну суму 226052,00 грн. Крім цього, стверджував, що граничний термін подання висновку на бюджетне відшкодування суми 226052,00 грн. є 12 квітня 2016 року, отже з 12 квітня 2016 року сума 226052,00 грн. вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. Враховуючи часткове перерахування суми бюджетної заборгованості в розмірі 135334,00 грн., термін її прострочення визначається періодом з 12 квітня 2016 року по 09 грудня 2016 року, а термін прострочення залишку в сумі 90738 грн. - з 10 грудня 2016 року по 27 грудня 2016 року. В зв`язку з цим, позивач вказував, що пеня на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість по деклараціям за квітень, вересень та жовтень 2009 року становить 40751,98 грн. Також позивач зазначав, що на підставі постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року по справі №824/2311/15-а стягнуто з Державного бюджету суму заборгованості з бюджетного відшкодування 77083,00 грн. та пеню 6707,75 грн. (за період з 01 серпня 2015 року по 11 листопада 2015 року). При цьому вказану в постанові суму відповідачі фактично відшкодували лише 15 червня 2016 року, що є підставою для нарахування пені згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України за період з 12 листопада 2015 року по 15 червня 2016 року в розмірі 12098,44 грн.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Зобов`язано Чернівецьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернівецькій області виконати вимоги пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України щодо надання органу казначейства висновку про відшкодування з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 90738 грн. (по декларації за вересень 2009 року).

Стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» () пеню в розмірі 52850 грн. 42 коп.

Присуджено підприємству «ДІМ» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» () судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п.200.23 ст. 200 Податкового кодексу України - суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Тому, вважає, що судом першої інстанції не визначено облікові ставки Національного банку України протягом дії пені і на день погашення були різні.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі 2а-2470/10/2470 за позовом підприємства «Дім» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» до державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасовано податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 29 грудня 2009 року №/0, від 22 лютого 2010 року №/1, від 22 березня 2010 року №/2, від 03 червня 2010 року №/3, від 29 грудня 2009 року №/0, від 29 грудня 2009 року №/0, від 22 лютого 2010 року №/1, від 22 березня 2010 року №/2, від 03 червня 2010 року №/3, від 22 лютого 2010 року №/3, від 29 грудня 2009 року №/0, від 27 січня 2010 року №/1, від 18 лютого 2010 року №/2, від 15 січня 2010 року №/0, від 03 лютого 2010 року №/1. Скасовано першу та другу податкові вимоги державної податкової інспекції у м. Чернівці від 29 червня 2010 року №1/785, від 30 липня 2010 року №2/914.

Серед них податковими повідомленнями-рішеннями форми «В1» від 29 грудня 2009 року №/0, від 22 лютого 2010 року №/1, від 22 березня 2010 року №/2, від 03 червня 2010 року №/3 позивачу на підставі акту перевірки №4182/23-1/35158255 від 16 грудня 2009 року зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних податкових періодів) з податку на додану вартість за квітень 2009 року на суму 47781,00 грн. Крім цього, податковими повідомленнями-рішеннями форми «В1» від 29 грудня 2009 року №/0, від 27 січня 2010 року №/1, від 18 лютого 2010 року №/2 позивачу на підставі акту перевірки №4190/23-2/35158255 від 17 грудня 2009 року з урахуванням процедури адміністративного оскарження позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних податкових періодів) з податку на додану вартість за вересень 2009 року на суму 90738,00 грн. В свою чергу податковими повідомленнями-рішеннями форми «В1» від 15 січня 2010 року №/0, від 03 лютого 2010 року №/1 позивачу на підставі акту перевірки №4338/23-2/35158255 від 30 грудня 2009 року зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних податкових періодів) з податку на додану вартість за жовтень 2009 року на суму 87553,00 грн.

Отже, зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями, що скасовані постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року, зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних податкових періодів) з податку на додану вартість за квітень 2009 року, вересень 2009 року, жовтень 2009 року на загальну суму 226052,00 грн.

На підставі зазначеного рішення Вищого адміністративного суду України серед іншого встановлено, що позивач має право на відшкодування сум податку на додану вартість в загальному розмірі 226052,00 грн. за квітень 2009 року, вересень 2009 року, жовтень 2009 року.

Таким чином, процедура судового оскарження зазначених вище податкових повідомлень-рішень завершилась 17 лютого 2016 року.

Судом встановлено, що постанову Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі 2а-2470/10/2470 направлено сторонам 01 квітня 2016 року та отримано, зокрема, відповідачем №1 05 квітня 2016 року.

При цьому Чернівецькою об`єднаною державною інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області не подано до органів казначейства висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що 09 грудня 2016 року на рахунок позивача згідно платіжного доручення №3915-07 було відшкодовано податок на додану вартість по декларації за квітень 2009 року в сумі 47781,00 грн. та згідно платіжного доручення №3916-07 по декларації за жовтень 2009 року в сумі 87553,00 грн., що разом становить 135334,00 грн.

Поряд із цим судом встановлено, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №824/2311/15-а за позовом підприємства «Дім» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» до Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області про стягнення бюджетної заборгованості стягнуто з Державного бюджету України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області на користь підприємства «Дім» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» суму заборгованості з бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 83790,75 грн., а саме: суму бюджетного відшкодування за квітень 2015 року в сумі 77083,00 грн. та пеню 6707,75 грн.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року у справі №824/2311/15-а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року повернуто особі, яка її подала.

Згодом ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі №824/2311/15-а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року без змін.

Отже, постанова Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року набрала законної сили.

На підставі постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №824/2311/15-а встановлено, що сума бюджетного відшкодування в розмірі 77083,00 грн. набула статусу заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість з 01 серпня 2015 року.

Судом встановлено, що вказана вище сума перерахована на рахунок позивача 15 червня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №7246 від 15 червня 2016 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача №1 щодо не подання до органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку на суму 90738,00 грн. із нарахуванням пені за несвоєчасне відшкодування та вважає, що відповідачами порушено строки відшкодування податку на додану вартість на підставі рішень Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі 2а-2470/10/2470 та Чернівецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі №824/2311/15-а.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що загальна сума пені складає 52850,42 грн. (40751,98 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, за вересень та за жовтень 2009 року + 12098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015 року).

Зазначене рішення суду першої інстанції було предметом перегляду в судах різних інстанцій.

14 червня 2017 року скасовуючи вказане рішення та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, Вінницький апеляційний адміністративний суд вказав на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що у позивача наявне право на відшкодування пені у зв`язку з порушенням відповідачами строків відшкодування заборгованості бюджету.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, підприємство "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" подало касаційну скаргу, за наслідками розгляду якої, 07 липня 2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України на користь підприємства «Дім» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідів» пеню у розмірі 52 850,42 грн. (40 751,98 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, жовтень 2009 року та 12 098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015 року), а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому, Судом було зазначено, що суд апеляційної інстанції мав надати належну правову оцінку посиланням податкового органу в апеляційній скарзі щодо правомірності розрахунку сум бюджетного відшкодування, а саме, на думку контролюючого органу, пеня повинна була розрахована таким чином: з 29 листопада по 09 грудня 2016 року у розмірі 685,20 грн.

Оскільки на новий розгляд до апеляційного суду направлено справу лише в частині пені по деклараціям за квітень та жовтень 2009 року (без вересня 2009 року) на загальну суму 135334,00 грн. та по декларації за квітень 2015 року в сумі 12098,44 грн. то позивачем, в частині раніше визначеної суми пені, з врахуванням постанови Верховного Суду від 07.07.2020 року, надано новий розрахунок уже за виключенням вересня місяця 2009 року.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення, в направленій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі 2а-2470/10/2470 за позовом підприємства «Дім» Чернівецького обласного товариства інвалідів «Мир та добробут інвалідам» до державної податкової інспекції у м. Чернівцях Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернівці від 29 грудня 2009 року №/0, від 22 лютого 2010 року №000350231/1, від 22 березня 2010 року №/2, від 03 червня 2010 року №/3, від 29 грудня 2009 року №/0, від 29 грудня 2009 року №/0, від 22 лютого 2010 року №/1, від 22 березня 2010 року №3, від 03 червня 2010 року №/3, від 22 лютого 2010 року №/3, від 29 грудня 2009 року №/0, від 27 січня 2010 року №/1, від 18 лютого 2010 року №/2, від 15 січня 2010 року №/0, від 03 лютого 2010 року №/1.

Серед скасованих ППР значаться ППР про зменшення суми бюджетного відшкодування по декларації за квітень 2009 року на суму 47781,00 грн., а саме:

ППР від 29 грудня 2009 року №/0

ППР від 22 лютого 2010 року №/1

ППР від 22 березня 2010 року №/2

ППР від 03 червня 2010 року /3

Також серед скасованих ППР значаться ППР про зменшення суми бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2009 року на суму 87553,00 грн., а саме:

ППР від 15 січня 2010 року №/0

ППР від 03 лютого 2010 року №/1

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що постановою Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року справі 2а-2470/10/2470 скасовано ППР по деклараціям за квітень (47781,00 грн.) та жовтень 2009 року (87553,00 грн.), по яким позивачем здійснено нарахування пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування. Загальна сума вказаних вище ППР складає 135334,00 грн.

Також, судом вірно встановлено, що в частині вказаних вище ППР не має жодних описок, про які стверджує в апеляційній скарзі податковий орган. Адже описки, про які зазначає апелянт, не стосуються вказаних вище ППР, а тому не мають жодного впливу на несвоєчасність бюджетного відшкодування.

Розраховуючи пеню по деклараціям за квітень та жовтень 2009 року, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно встановив, що податковим органом постанову Вищого адміністративного суду України від 17 лютого 2016 року у справі 2а-2470/2470 отримано 05 квітня 2016 року.

Отже, період за який нараховується пеня становить 242 дні: з 12 квітня 2016 року (дата отримання судового рішення + 5 робочих днів) по 09 грудня 2016 року (день погашення заборгованості бюджету в сумі 135334,00 грн).

Для обчислення суми пені, яка підлягає стягненню застосовується наступна формула:

Y = E заборгованості бюджету х К днів :100%х UНБУ х 1,2

R

Y - сума пені, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість;

E заборгованості бюджету - фактична сума заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість;

К днів - кількість днів затримки по відшкодуванню податку на додану вартість;

UНБУ - облікова ставка Національного банку України, встановлена на момент виникнення пені;

1,2 - коефіцієнт, що дозволяє розрахувати 120% річних UНБУ;

R - кількість днів у календарному році.

Облікова ставка НБУ на момент виникнення пені була 22%.

Розрахунок пені:

Y = 135334,00 грн. х 242 дні: 100% х 22% х 1,2

365

де Y = 23688,27 гривень як пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціям за квітень, жовтень 2009 року.

Щодо пені в сумі 12 098,44 грн. по декларації за квітень 2015 року, то колегія суддів погоджується з розрахунком наведеним у постанові суду першої інстанції, а тому сума пені, як визначена до відшкодування - залишається без змін.

Таким чином, на користь позивача належить до стягнення сума пені в загальному розмірі 35786,71 грн. (23688,27 пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціям за квітень, жовтень 2009 року та 12098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015 року).

Колегія суддів не приймає доводів апелянта щодо хибності розрахунку позивачем пені із застосуванням облікової ставки Національного банку України, як тієї, що встановлена лише на момент виникнення пені (без врахування судом змін такої ставки протягом дії пені та на день її погашення), так як такий обрахунок, відповідає вимогам положень п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, в частині направленій на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, не впливають на суть прийнятого судом оскарженого рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки на новий розгляд до апеляційного суду направлено справу лише в частині пені по деклараціям за квітень та жовтень 2009 року (без вересня 2009 року) та по декларації за квітень 2015 року, то раніше визначена сума пені в 52850,42 грн., з врахуванням постанови Верховного Суду від 07.07.2020 року, підлягає корегуванню (за виключенням вересня місяця 2009 року). Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" пені у розмірі 52 850,42грн. (40 751,98 грн. та пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, жовтень 2009р. та 12 098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015р.) підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови - про задоволення позовних вимог частково. Стягненням з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" пені у розмірі 35786,71 грн.(23688,27 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, жовтень 2009р. та 12 098,44 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015р.).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2016 року у справі за адміністративним позовом підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії та стягнення пені скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" пеню у розмірі 52 850,42грн. (40 751,98грн. та пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по деклараціях за квітень, жовтень 2009р. та 12 098,44грн. пеня за несвоєчасне відшкодування суми ПДВ по декларації за квітень 2015р.).

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь підприємства "Дім" Чернівецького обласного товариства інвалідів "Мир та добробут інвалідів" пеню у розмірі 35786,71 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 вересня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Сапальова Т.В.