Справа № 620/1776/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/1776/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправними актів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної служби України з безпеки на транспорті, які містять у собі:

використання його територіальним органом у особі Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області невизначеного, несертифікованого (неатестованого) зважувального обладнання при проведенні перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт (акт №079135 від 22.08.2018), залучення до дій контролю не посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, визначеної у направленні на рейдову перевірку,- ОСОБА_2 головного спеціаліста ВДК, а інспектора вагового комплексу ОСОБА_3 дописаного у це направлення;

невизначення зважувального обладнання при проведенні перевірки та відстані пройденої дорогами загального користування у кілометрах, що є обов`язковою підставою для складення додатку до акту - розрахунку плати за проїзд Z-78 (акт №0019906 від 22.08.2018);

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті, яка полягає у відсутності виданих приписів управління Укртрансбезпеки щодо усунення порушень транспортного законодавства за результатами проведеної перевірки, у тому, що рух авто ОСОБА_1 не зупинило, перезавантаження надлишкового вантажу не здійснило, плату за проїзд дорогою не стягло, довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю (ГВК) (див. довідку) не видало водію (акт №079135 від 22.08.2018, акт №0019906 від 22.08.2018);

- визнати протиправним акт від 22.08.2018 №0019906 про перевищення транспортним засобом встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень, оскільки при проведенні перевірки використовувалося невизначене зважувальне обладнання, не визначено найменування габаритно вагового контролю (ГВК) (див. довідку), та тому що в акті №0019906 у пункті 7 акту не визначено відстань пройдену дорогами загального користування у кілометрах, що є обов`язковою підставою для складення додатку до акту - розрахунку плати за проїзд Z-78.

- визнати протиправним акт від 22.08.2018 №079135 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, оскільки акт складено і підписано також не уповноваженою особою, яка не є посадовою особою Державної служби України з безпеки на транспорті у особі його територіального Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області направленою на перевірку, а є оператором вагового комплексу - ОСОБА_3 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що при фіксуванні факту перевищення вагового нормативного параметру транспортного засобу відповідачем було використано вимірювальне і зважувальне невизначене обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також використане обладнання перебувало у несправному стані. У жодному складеному документі (талон (чек), довідка, акти та розрахунок), також не зазначено використовуване обладнання та найменування габаритно вагового контролю. Крім того, вказані документи складені з порушенням визначеного законодавством порядку, містять недоліки, зокрема, Акт від 22.08.2018 підписано не уповноваженою особою, відповідачем не видано приписи, ваговий контроль здійснено без участі органів МВС та не визначено вид габаритно-вагового контролю, тощо.

Ухвалою суду від 16.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву.

Протягом встановленого судом строку, представник відповідача надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки на законних підставах було віднесено транспортний засіб позивача до великовагових, складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та Розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, в якому розраховується плата за проїзд автомобільними дорогами України транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Також зазначає, що довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, як і акт перевірки, це службові документи, які підтверджують факт проведення перевірки і є носіями доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства.

Позивачем подано заперечення на відзив, в яких останній не погоджується з позицією відповідача та вважає її необґрунтованою та такою, що не підтверджується належними та допустимими доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

22.08.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на а/д Н-08, 103-й кілометр була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки MAN державний номерний знак НОМЕР_1 , який перевозив асфальтобетонну суміш, та проведено зважування.

Згідно направлення на рейдову перевірку від 20.08.2018 №010801 здійснення державного нагляду покладено на старшого державного інспектора ВДК Мартинюк Д.С., головного спеціаліста ВДК Обухова О.І. та державного інспектора Лістрового Є.П.

Після проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 46,1 т. при нормативно допустимій 40 т., навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу становить 16,8 т. при нормативному значенні 16,0 т. та 29,3 т. при нормативно допустимих 16,0 т. Таким чином, вагові параметри по загальній масі перевищило на 15,25%, навантаження на здвоєні осі перевищило на 5% та 83,13%.

Зважаючи на вказане, транспортний засіб позивача віднесено до великовагових і складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.08.2018 №0019906 та розрахунок плати за поїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів від 22.08.2018 №Z-78.

У зв`язку з виявленням порушень (здійснення перевезення великовагового вантажу без відповідного дозволу), державними інспекторами було складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.08.2018 №079135.

Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.08.2018 №079135 підписані водієм транспортного засобу ОСОБА_4 та посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Вважаючи протиправними дії відповідача при проведенні зважування, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до пункту 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому трансйорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держсцецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1378-р «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області під час здійснення своїх повноважень діє як структурний підрозділ суб`єкта владних повноважень, якому надані повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов`язкових до виконання.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до статті 1 Закон України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III) автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно частин першої, четвертої статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно ст.33 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України від 30.06.1993 №3353-XII «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно пункту 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку №879 наведене визначення поняття «габаритно-ваговий контроль» - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 також наведене визначення поняття «великовагові та великогабаритні транспортні засоби» - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Пунктом 6 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки, або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пункту 15 Порядку №879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Позивач вказує, що відповідачем було використано невизначене, несертифіковане (неатестованого) зважувальне обладнання при проведенні перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт з залученням до дій контролю не посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, визначеної у направленні на рейдову перевірку, а інспектора вагового комплексу ОСОБА_3 .

Проте суд не погоджується з такими посиланнями, оскільки матеріалами справи підтверджується, що зважування проводилось на габаритно-ваговому комплексі, який утримується в робочому стані та відповідає законодавству в сфері стандартизації, метрології та сертифікації, згідно сертифікату відповідності, копія якого додається. Державний нагляд проведено на підставі направлення на рейдову перевірку від 20.08.2018 №010801, здійснення якого покладено, зокрема, на державного інспектора Лістрового Є.П. Підстави вважати, що зазначену особу було дописано у направлення об`єктивно відсутні.

Після проходження габаритно-вагового контролю в автоматизованому режимі габаритно-ваговим комплексом було видано чек зважування, на підставі якого і було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю-та розрахунок плати за проїзд.

Пунктом 30 зазначеного вище Порядку №879 встановлено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення) навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Суд констатує, що всі наведені вище документи оформлені у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 та містять всі необхідні реквізити.

Слід також зазначити, що майданчик, на якому проводилось зважування в повній мірі відповідає вимогам наказу Міністерства Інфраструктури України від 28.07.2016 №255 «Про затвердження Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування». З матеріалів справи також вбачається, що згідно графіку щоденної роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Черкаській області на серпень 2018 року визначена взаємодія між посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області з працівниками Управління патрульної поліції у Черкаській області.

З огляду на наведене, суд не вбачає у діях відповідача ознак протиправності, з огляду на що у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.

Щодо посилань позивача на протиправну бездіяльність відповідача, що полягає у відсутності виданих приписів управління Укртрансбезпеки щодо усунення порушень транспортного законодавства за результатами проведеної перевірки, у тому, що рух авто ОСОБА_1 не зупинило, перезавантаження надлишкового вантажу не здійснило, плату за проїзд дорогою не стягло, довідку про результати здійснення габаритно вагового контролю не видало водію, суд зазначає наступне.

Відповідальність автомобільного перевізника, в контексті предмету спору, передбачена ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та не пов`язується з невиконанням перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Посилання позивача на те, відповідачем не дотримано вимог Порядку №879 в частині не заборони подальшого руху транспортного засобу після виявлення факту перевищення габаритного нормативного параметру, суд звертає увагу, що право вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи МВС.

Наведеними вище нормативно-правовими актами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Водночас, обов`язок перезавантаження надлишкового вантажу до повноважень відповідача не відноситься.

Щодо не стягнення плати за проїзд та не видання довідки, суд зазначає, що зазначене жодним чином не порушує права позивача, оскільки стосується правовідносин лише посадових осіб Управління щодо вчинення відповідних дій на стягнення плати за проїзд та складення довідок.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним акта від 22.08.2018 №0019906 та проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт суд зазначає, що за змістом пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Положеннями пунктів 1, 5 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

У спірних відносинах, що склались у цій справі відповідач, відповідно до наданих йому повноважень та за умови встановлення під час проведення габаритно-вагового контролю перевищення автомобілем позивача вагових або габаритних показників, параметри яких перевищують нормативні, складає акт та за встановленою формулою здійснює лише нарахування плати за проїзд, що оформлюється розрахунком.

При цьому, акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує лише факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів не породжує правових наслідків для позивача, тобто не змінює стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків.

У свою чергу, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права позивача та встановлює обов`язки.

З огляду на вказане суд вважає, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на законних підставах було проведено габаритно-ваговий контроль, віднесено транспортний засіб позивача до великовагових та складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. А отже відповідач при здійсненні державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позові ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправними актів слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними, визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправними актів - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу"Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ).

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м.Київ, 01135, );

Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2020 року.

Суддя Л.О. Житняк