Справа № 826/10962/18
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету товариством з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС», за наслідком якої складено акт від 22.03.2018 року №3119/26-15-12-13-20 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акту перевірки в ході її проведення встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме: - податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 57); - податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 22.01.2018 рік, кількість днів - 53); - податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 18.01.2018 рік, кількість днів - 49); - податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 26.12.2017 рік, кількість днів - 48); - податкове повідомлення рішення форми «Н» від 23.11.2017 року №46721207 (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 46); - податкова декларація з ПДВ від 18.01.2018 року № (дата сплати 15.03.2018 рік, кількість днів - 44); - податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 11.12.2017 рік, кількість днів - 33); - податкова декларація з ПДВ від 18.01.2018 року №929670649 (дата сплати 01.03.2018 рік, кількість днів - 30); - податкова декларація з ПДВ від 18.07.2016 року № (дата сплати 26.08.2016 рік, кількість днів - 27); - податкова декларація з ПДВ від 18.12.2017 року № (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 27); - податкова декларація з ПДВ від 19.11.2017 року № (дата сплати 26.12.2017 рік, кількість днів - 26); - податкова декларація з ПДВ від 16.08.2016 року № (дата сплати 22.09.2016 рік, кількість днів - 23); - податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 23.11.2017 рік, кількість днів - 15); - податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 23.11.2017 рік, кількість днів - 15); - податкове повідомлення-рішення від 02.06.2016 року №10231201 (дата сплати 30.06.2016 рік, кількість днів - 11); - уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.01.2018 року (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 8); - податкова декларація з ПДВ від 16.08.2016 року № (дата сплати 31.08.2016 рік, кількість днів - 1).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято наступні рішення: податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% за затримку на 57, 53, 49, 48, 46, 44, 33 календарних днів сплати грошового зобов`язання 260225,00 грн., що становить 52045,00 коп. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1); податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% за затримку на 30, 27, 27, 26, 23, 15, 15, 11, 8, 1 календарних днів сплати грошового зобов`язання 403642,20 грн., що становить 403642,20 коп. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями пункту 57.1 статті 57 ПК України визначено, зокрема, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п. 57.4 ст. 57 ПК України).

Статтею 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно розрахунку до спірного рішення, ГУ ДФС у місті Києві засновано штраф у розмірі 20% за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання, що виникло на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 22.09.2017 року №.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на час здійснення відповідачем камеральної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» податкове повідомлення-рішення від 22.09.2017 року № є неузгодженим, що в свою чергу виключає наявність підстав для застосування до позивача штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 22.09.2017 року №.

Сума застосованого ГУ ДФС у м. Києві штрафу в цій частині згідно розрахунку штрафної санкції становить - 32092, 27 грн.

З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від 22.09.2017 року № оскаржено в судовому порядку застосування контролюючим органом штрафу у розмірі 32092, 27 грн. є протиправним.

Судом першої інстанції встановлено, що до позивача застосовано штраф у розмірі 1843, 57 грн. за порушення строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №5203 від 11.12.2017 року, згідно з яким позивачем сплачено штраф, визначений податковим повідомленням-рішенням №46721207 від 23.11.2017 року у розмірі 9217, 83 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем на спростування зазначеного жодних доводів у відзиві на позовну заяву не наведено.

ГУ ДФС у м. Києві не надано податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року із доказами його узгодження, на підтвердження порушення позивачем строків сплати визначеного ним зобов`язання.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно встановив, що є недоведеним контролюючим органом належними та достатніми доказами наявність підстав для нарахування позивачу штрафу у розмірі 1843,57 грн. за порушення сплати ним узгодженого грошового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року.

Що ж стосується порушення строків сплати самостійно узгодженого грошового зобов`язання на підставі податкової декларації з ПДВ від 19.11.2017 року № та від 18.01.2018 року №, колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи містять копії платіжних доручень про сплату ТОВ "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС" самостійно узгоджених грошових зобов`язань.

Між тим, відповідач зазначає, що кошти, сплачені позивачем з ПДВ у автоматичному режимі, зараховувалися у погашення суми податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення.

Однак жодних належних та достатніх доказів на підтвердження зазначеного даних обставин контролюючим органом не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення № 1.

Податковим повідомленням-рішення ГУ ДФС у м. Києві № 2 застосовано штраф за порушення строків сплати грошового зобов`язання, що виникло на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.09.2017 №, проте, як вже вказано судом вище, останнє не є узгодженим та оскаржується в межах адміністративної справи №826/2819/18.

Грошове зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 02.06.2016 року, сплачено позивачем 30.06.2016 року згідно копії платіжного доручення №3390.

Грошові зобов`язання, які виникли на підставі податкових декларації з ПДВ від 18.01.2018 року №, від 18.07.2016 року №, від 18.12.2017 року №, від 19.11.2017 року №, від 16.08.2016 року №, від 16.08.2016 року №, уточнюючого розрахунку від 18.01.2018 року № сплачені позивачем у строки встановлені ПК України, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі копії платіжних доручень, які долучені до позовної заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.