Справа № 580/2453/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року справа № 580/2453/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо стягнення 02.04.2020 з позивача 3961 грн. 97 коп. (у тому числі 3859 грн. 76 коп. штрафної 20% санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого на заробітну плату найманих працівників у 2020 році, та нарахованої пені 102 грн. 21 коп.);

- зобов`язати відповідача утриматись у подальшому від нарахування позивачу на зазначену суму штрафних санкцій та пені;

- стягнути з відповідача на користь позивача шкоду у сумі 3961 грн. 97 коп.

Ухвалою суду від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.03.2020 відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яке позивачем частково оскаржено до ДПС України, про що ним подано скаргу від 06.03.2020. За наслідками розгляду скарги позивача ДПС України прийняло рішення від 22.05.2020 №16953/6/99-00-04-06-01-06. Однак, відповідачем під час адміністративного оскарження позивачем до ДПС України зазначеного рішення від 02.03.2020 № здійснено стягнення 02.04.2020 з позивача 3961 грн. 97 коп. (у тому числі 3859 грн. 76 коп. штрафної 20% санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого на заробітну плату найманих працівників у 2020 році, та нарахованої пені 102 грн. 21 коп.).

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що у зв`язку із несвоєчасною сплатою позивачем ЄСВ відповідачем правомірно винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, у зв`язку з чим вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно якого він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов, є необґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Головним управлінням ДПС у Черкаській області прийнято рішення від 02.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4117 грн. 14 коп. та пеню в сумі 104 грн. 37 коп.

Частково не погоджуючись із вказаним рішенням від 02.03.2020 № позивачем 06.03.2020 подано скаргу до ДПС України.

Головним управлінням ДПС у Черкаській області 02.04.2020 відображено суми штрафу та пені в обліковій картці платника податку згідно рішення від 02.03.2020 №.

За наслідками розгляду звернення позивача від 06.03.2020 ДПС України прийнято рішення від 22.05.2020 №16953/6/99-00-04-06-01-06.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що нормативно-правовим документом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VІ).

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виключно Законом №2464-VІ визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (п.2 статті 2).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону №2464-VІ податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: 1) у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум; 3) за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску; 5) за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 6) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум; 7) за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, податковим органом здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Згідно абз. 1 ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VІ про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Із матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано позивачу рішення від 22.05.2020 №16953/6/99-00-04-06-01-06 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого до позивача застосовано штраф за несвоєчасну сплату єдиного внеску в сумі 4117 грн. 14 коп. та пеню в сумі 104 грн. 37 коп.

Відповідно до абз. 2 ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VІ суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Судом встановлено, що позивач частково не погоджуючись із рішенням відповідача від 02.03.2020 № подав 06.03.2020 скаргу до ДПС України та за наслідками її розгляду ДПС України прийнято рішення від 22.05.2020 №16953/6/99-00-04-06-01-06.

У позовній заяві позивачем зазначено, що відповідачем всупереч абз. 3 ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VІ стягнуто 02.04.2020 з позивача 3961 грн. 97 коп. (у тому числі 3859 грн. 76 коп. штрафної 20% санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого на заробітну плату найманих працівників у 2020 році, та нарахованої пені 102 грн. 21 коп.), однак із вищевказаним твердженням позивача суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 3 ч. 14 ст. 25 Закону №2464-VІ оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення податковим органом вищого рівня, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Разом з цим, відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону №2464-VІ рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти календарних днів, а також не повідомив у цей строк податковий орган про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом.

Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Відповідно до п. 11 розділу VІІ наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 "Про затвердження інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" У разі якщо платник єдиного внеску чи банк отримали рішення про нарахування пені та/або застосування штрафів і не сплатили зазначені в них суми протягом 10 календарних днів, а також не оскаржили це рішення чи не повідомили у цей строк відповідний орган доходів і зборів про його оскарження, то таке рішення орган доходів і зборів: вносить до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє його до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів); надсилає його в порядку, встановленому законом до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Таким чином, рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів є виконавчим документом та з метою стягнення цих сум орган доходів і зборів надсилає його в порядку, встановленому законом до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Разом з цим, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази надсилання відповідачем до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства рішення від 02.03.2020 № та стягнення 02.04.2020 з позивача 3961 грн. 97 коп. (у тому числі 3859 грн. 76 коп. штрафної 20% санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого на заробітну плату найманих працівників у 2020 році, та нарахованої пені 102 грн. 21 коп.), однак судом встановлено, що відповідачем лише у відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 «Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснено включення показників зі сплати позивачем ЄСВ згідно рішення від 02.03.2020 № до інтегрованої картки платника, що у розумінні Закону №2464-VІ та Інструкції №449 не вважається стягненням штрафу та пені з єдиного внеску.

На підставі вищевикладений обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача щодо стягнення 02.04.2020 з позивача 3961 грн. 97 коп. (у тому числі 3859 грн. 76 коп. штрафної 20% санкції за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, нарахованого на заробітну плату найманих працівників у 2020 році, та нарахованої пені 102 грн. 21 коп.) та щодо стягнення з відповідача на користь позивача шкоди у сумі 3961 грн. 97 коп.

Крім того, позовна вимога позивача щодо відповідача утриматись у подальшому від нарахування позивачу на зазначену суму штрафних санкцій та пені, також не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 2005.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш