Справа № 546/1282/19
Суддя: Зіненко Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

єдиний унікальний номер справи 546/1282/19
номер провадження 2-а/546/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого - судді Зіненка Ю.В., за участю секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Болтік Антон Сергійович, до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сімонова Олега Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, -

встановив:

До Решетилівського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сімонова Олега Олександровича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО № 681019 від 07.11.2019 року, та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.10.2019 року близько 15 год. 45 хв. у м. Полтаві по вул. Європейській, 9, ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Mazda 6, номерний знак НОМЕР_1 , зупинив працівник патрульної поліції та зробив зауваження йому щодо розмови по телефону за кермом під час виконання незрозумілих маневрів. Після цього працівник патрульної поліції повідомив позивача, що він здійснив зупинку у забороненому місці - безпосередньо у місці виїзду з прилеглої території, що є порушенням п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху.

За клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи про адміністративне правопорушення було перенесено на 07.11.2019 року в приміщенні Управління патрульної поліції в Полтавській області. У призначений для розгляду справи день за участі позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Сімоновим О.О. винесено постанову про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Разом з тим, 17.12.2019 року до Решетилівського районного суду надійшов відзив поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Сімонова О.О., у якому зазначено, що 18.10.2019 року о 15 год. 43 хв. в м. Полтава по вул. Європейська, 9, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda 6, н.з. НОМЕР_2 , здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху. До відзиву додано оптичний диск з матеріалами відеофіксації правопорушення, на яких зафіксовано зупинку позивача безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території та підтвердження факту зупинки у забороненому місці самим ОСОБА_1 . Зокрема у відзиві зазначено, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується матеріалами відеофіксації правопорушення. Зважаючи на зазначене відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача Болтік А.С. надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.а.с. 84-85).

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві на адміністративний позов просив справу розглядати без його участі та у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 38-41).

У судове засідання не з`явився представник третьої особи УПП в Полтавській області ДПП, повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надходило, причини неявки суду невідомі (а.с. 82).

З огляду на зазначені клопотання про розгляд справи без участі сторін та їх представників, та з врахуванням положення ч. 3 ст. 194 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозаписи, надані відповідачем, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що, відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО № 681019 від 07.11.2019 року, 18.10.2019 року о 15 год. 43 хв. в м. Полтава по вул. Європейська, 9, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Mazda 6, н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушив вимоги п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно п. 8 до вказаної постанови додано відео з боді-камери та повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції. Зокрема, в п. 10 постанови міститься підпис ОСОБА_1 про отримання копії постанови (а.с.а.с. 8, 42).

Згідно копії повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції гр. ОСОБА_1 , позивачу необхідно було з`явитися для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення на 16 год. 30 хв. 07.11.2019 року за місцезнаходженням УПП: вул. Кременчуцька, 2в, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, до поліцейського Сімонова О.О . Дане повідомлення ОСОБА_1 отримане 18.10.2019 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 43).

07 листопада 2019 року за результатами розгляду справи про порушення 18.10.2019 року ОСОБА_1 вимог п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн (а.с.а.с. 8, 42).

В порядку письмового провадження судом досліджено відеозапис, наданий суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача з боді-камери поліцейського роти № 2 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Сімонова Олега Олександровича(а.с. 46), з якого вбачається, що позивача за результатами розгляду вказаної адміністративної справи притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. Також з відеозапису вбачається, що процедура розгляду справи відповідачем порушена не була, позивачу були роз`яснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП та положень ст. 63 Конституції України. З відеозапису вбачається, що за адресою: вул. Європейська, 9, м. Полтава, ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу Mazda 6, н.з. НОМЕР_2 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Разом з тим позивач ОСОБА_1 надавав особисті пояснення, в яких підтвердив факт зупинки ним автомобілю у місці, зображеному на відео, та заявив клопотання про надання можливості скористатись правовою допомогою, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі передбачені частиною першою статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до частини 2 пункту 4 даної Інструкції постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі статтею 121 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. «з» ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до п. 15.9. ПДР зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду

Не дотримання вказаних вимог тягне за собою адміністративну відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт того, що позивач, керуючи транспортним засобом Mazda 6, номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху, підтверджується наданими суду відповідачем доказами - відеозаписом, про наявність якого зазначено в оскаржуваній постанові.

Встановлення зазначених вище фактів і обставин є достатньою підставою для встановлення наявності об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому посилання позивача на те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано обставин вчинення правопорушення та наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, спрямовані на уникнення відповідальності та спростовуються дослідженими доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідач використав всі наявні у нього процесуальні права та довів належними доказами, доданими до відзиві.

Отже, враховуючи досліджені в порядку письмового провадження докази, суд приходить до висновку про те, що поліцейський Сімонов О.О., приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень, крім того суд не вбачає в діях поліцейського порушень закону, на які посилається позивач в позові, а також таких порушень, що мають тягнути скасування оскаржуваної постанови. Таким чином, поліцейський, як посадова особа Управління патрульної поліції у Полтавській області, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, подія якого, склад і вина правопорушника повною мірою доведені під час розгляду адміністративної справи, доводи та докази позивача, викладені в позові, висновків поліцейського, викладених у постанові не спростовують, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст.122, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268, 283 КУпАП України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», суд,-

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Болтік Антон Сергійович, до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сімонова Олега Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копію рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

На виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; відповідач: поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Сімонова Олега Олександровича, місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2в, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області; третя особа: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2в, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області.

Суддя Ю.В. Зіненко