Справа № 580/2049/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року справа № 580/2049/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №20 від 03.04.2020 про накладення фінансових санкцій сумі 500 000 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що актом Головного управління ДПС у Черкаській області №40/23-00-32-0122/ НОМЕР_1 від 06.03.2020 «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » встановлено порушення позивачем вимог частини 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: факти роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії з 01.07.2019 по 02.07.2019. На підставі вказаного акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення №20 від 03.04.2020 про накладення фінансових санкцій сумі 500 000 грн. Разом з цим, до вказаного податкового повідомлення-рішення не додано розрахунку штрафу, а доданий розрахунок не може вважатись документом, оскільки оформлений всупереч статті 44 Податкового кодексу України: не містить реквізитів посадової особи, яка його склала, підпису та печатки Головного управління ДПС у Черкаській області. Викладені в акті перевірки обставини є недостовірними, а висновки - безпідставними, не грунтуються на нормах чинного законодавства, тому не можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення. Позивач здійснює господарську діяльність з грудня 1998 року, основним і єдиним видом діяльності є код КВЕД 47.30 «Роздрібна торгівля пальним». Для здійснення вказаного виду діяльності позивач має всі дозвільні документи, зокрема, дозвіл від 21.08.2003 №126.ПР-03 «На початок роботи комплексу автозаправних станцій за місцем розташування: Черкаська область, Черкаський район, 50 км автодороги Золотоноша-Сміла», виданий територіальним управлінням Держнаглядохоронпраці України по Черкаській області, яким дозволяється почати роботу комплексу автозаправних станцій у робочих режимах за місцем розташування: АДРЕСА_1 з 21.08.2003. Умови дії дозволу: постійно та дотримання вимог чинних нормативних актів про охорону праці. Вказаний дозвіл виданий на підставі офіційних документів інших наглядових і контрольних органів: висновку Черкаської інспекції державного нагляду в хімічній промисловості та газовому комплексі від 20.08.2003 №59/314, висновків Черкаської районної санітарно-епідеміологічної станції №08-444 від 13.06.2003 та №03/1-191 від 09.05.1998, висновку Екологічної інспекції в Черкаському районі №94 від 19.08.2003, актів державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта експлуатації від 15.12.1999 та від 25.07.2002. Вказаний дозвіл є постійним, не скасований і його наявність не передбачає одержання додаткових дозволів Державної інспекції з питань праці у Черкаській області на виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

13.06.2019 позивач завчасно подав до Головного управління ДПС у Черкаській області заяви на отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за адресами зареєстрованих позивачем реєстраторів розрахункових операцій, а саме:

- ND-787, заводський номер НД05000142, розташованого за адресою АЗС 1 с. Білозір`я, а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла 50 км +100 м праворуч, реєстраційне посвідчення РРО №3519, видане Головним управлінням ДФС у Черкаській області (Черкаський р-н) 07.09.2017, фіскальний номер ;

- ND-787, заводський номер НД05000141, розташованого за адресою АЗС 1 с. Білозір`я, а/д Золотоноша-Черкаси-Сміла 50 км +100 м ліворуч, реєстраційне посвідчення РРО №3532, видане Головним управлінням ДФС у Черкаській області (Черкаський р-н) 07.09.2017, фіскальний номер НОМЕР_2 .

До вказаних заяв позивач надав повний комплект документів, передбачених ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відповідач розглядав заяви позивача до 01.07.2019 включно. Лише 02.07.2019 відповідач направив позивачу лист №19660/23-00-40-0123 від 01.07.2019 «Про відмову у видачі ліцензій». Підставою для відмови стала та обставина, що у заявах в адресах відсутнє слово «с. Білозір`я», а також не зазначено прізвище, ім`я та по-батькові підписанта заяви. Також лист відповідача №19660/23-00-40-0123 від 01.07.2019 не містить твердження, що позивачу відмовлено у видачі ліцензій. Разом з цим, норми Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» не передбачають таких підстав для відмови у видачі ліцензій. Подані позивачем заяви були ідентифіковані контролюючим органом як подані саме від позивача, оскільки відповідь про відмову була адресована саме йому, копії документів, що додані до заяви, також містять реквізити позивача.

З 01.07.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України №545 від 19.06.2019 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», відповідно до якої територіальні органи ДФС стали органами ліцензування щодо видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. Тобто, лише з 01.07.2019 позивач формально мав можливість подати заяву на одержання ліцензії, а відповідач мав право розглядати заяву 20 днів і саме з 20.07.2019 видати позивачу відповідну ліцензію.

Акт перевірки не містить процедури, чи мав можливість позивач отримати відповідну ліцензію з 01.07.2019, якщо нормативно-правові акти щодо ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним набували чинності з 01.07.2019, тому заяву на одержання такої ліцензії можна було подати лише з 01.07.2019. Таким чином, суб`єкта господарювання поставили у становище неможливості провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним за відсутності процедури у період з 01.07.2019 по 20.07.2019.

З вказаних підстав позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечив. 10.07.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішенням «Про відмову у видачі ліцензій» №19660/23-00-40-0123 від 01.07.2019 позивачу відмовлено у видачі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з причин неподання повного пакету документів (відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки) та неправильного зазначення повних юридичних адрес, за якими зареєстровані реєстратори розрахункових операцій, про що повідомлено позивачу шляхом направлення 02.07.2019 засобом поштового зв`язку рішення «Про відмову у видачі ліцензій» №19660/23-00-40-0123 від 01.07.2019. Таким чином, рішення відповідача про відмову у видачі ліцензій носить чіткий характер та конкретну позицію контролюючого органу щодо відмови у наданні ліцензії і причин такої відмови.

Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним повинна бути видана не пізніше 20 календарних днів з дня одержання необхідних документів. 13.06.2019 позивачем були подані відповідні заяви, а 01.07.2019 контролюючим органом прийнято рішення про відмову у видачі ліцензій, тобто в межах 20-ти денного строку.

Право на здійснення роздрібної торгівлі пальним виникло у позивача з моменту одержання ліцензій 05.08.2019. Проте, позивачем були здійснені операції з роздрібної торгівлі пальним до отримання вказаних ліцензій.

13.07.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач не зазначив, у чому саме полягає невідповідність поданих позивачем документів на одержання відповідної ліцензії, з урахуванням того, що позивач: здійснює діяльність з роздрібної торгівлі пальним з 1998 року; має у користуванні земельні ділянки, на яких розміщено АЗС; має дозвіл на роботу АЗС за адресами: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 +100м (праворуч) та Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 км +100м (ліворуч); має зареєстровані РРО за вказаними адресами; сплачував акцизний податок з роздрібної торгівлі пальним та реєструє акцизні накладні на реалізацію пального; сплатив збір (плату) за видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. За своїм змістом відповідь про відмову у видачі ліцензії є листом-відпискою, а не рішенням суб`єкта владних повноважень. Відзив не містить обгрунтованої позиції, у який спосіб позивач міг фізично і практично отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 01.07.2019.

21.07.2020 відповідач подав заперечення на відзив, в яких зазначив доводи, аналогічні викладеним і відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 17.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований 09.12.1998 як фізична особа-підприємець. Види діяльності - 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний).

Позивач звернувся до Головного управління ДФС у Черкаській області (відповідач у справі) із заявами від 13.06.2019 щодо отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за адресами:

- Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 +100м (праворуч);

- Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 км +100м (ліворуч).

Відповідач листом №19660/23-00-10-0123 від 01.07.2019 відмовив позивачу у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним. З відзиву на позовну заяву вбачається, що вказаний лист був направлений позивачу засобами поштового зв`язку 02.07.2019.

Після повторного звернення позивача із заявами про видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним 05.08.2019 відповідач видав позивачу ліцензії на право пальним:

- №1900262, терміном дії з 05.08.2019 по 05.08.2024, на господарську одиницю позивача, розташовану за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, с/рада Білозірська, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 +100 м (ліворуч), автозаправочна станція (АЗС);

- №1900261, терміном дії з 05.08.2019 по 05.08.2024, на господарську одиницю позивача, розташовану за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, с/рада Білозірська, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 км +100 м (праворуч), автозаправочна станція (АЗС).

Головним управлінням ДПС у Черкаській області з 03.03.2020 по 12.03.2020 була проведена фактична перевірка діяльності позивача щодо дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво і обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за результатами якої був складений акт №40/23-00-32-0122/ НОМЕР_1 від 06.03.2020. (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено факти реалізації позивачем з 01.07.2019 по 02.07.2019 пального без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено частину 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995.

На підстав Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №20 від 03.04.2020, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів до позивача застосовано штраф у сумі 500 000 грн.

Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно частини 1 статті 16 Закону №481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Щодо виявлених порушень, а саме: роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним суд виходить з наступного.

Згідно абзацу 57 статті 1 Закону №481 роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 №2628-111 були внесені зміни до частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі -Закон №481), які згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 23.11.2018 №2628-111 набирають чинності з 1 липня 2019 року, та з 1 липня 2019 року запроваджується ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Судом встановлено, що позивачем в період з 01.07.2019 по 02.07.2019 за адресами: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 +100м (праворуч); Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 км +100м (ліворуч), здійснювалась роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії.

Позивач факти реалізації пального за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю не заперечує.

Згідно абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Оскільки позивач здійснював роздрібну торгівлю пальним на двох господарських одиницях без наявності ліцензії, відповідач застосував штрафні санкції на законних підставах.

Разом з цим, суд зазначає, що згідно п. 8 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Так, згідно частини 30 статті 15 Закону №481 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Положеннями статті 15 Закону №481 передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Отже, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним повинна бути видана органом, визначеним Кабінетом Міністрів України, не пізніше 20 календарних днів з дня одержання визначених ст. 15 Закону №481 документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року N 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року N 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Листом Державної фіскальної служби від 30.05.2019 року за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензії на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним починаючи з 12.06.2019. При цьому головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання починаючи з 01.07.2019.

Виходячи із норм Закону №481 та листа Державної фіскальної служби від 30.05.2019 року за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 відповідач мав право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 1 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні роздрібного продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

Як зазначено у п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року "Рисовський проти України" Європейський суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Вказаний принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Європейський суд звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Таким чином, у зв`язку з тим, що Законом №481 чітко не врегульовано відносини щодо органу, який видає ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, а Державна фіскальна служба України лише 30.05.2019 року направила лист за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17 із розпорядження про видачу ліцензій головними управліннями в областях з 1 липня 2019 року, держава штучно створила для добросовісних платників перешкоди в господарюванні що призвело до накладення штрафу на Позивача.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги пп. 4.1.4 ПК України, згідно з яким у разі якщо норми законодавчих актів припускають неоднозначне (множинне) трактування, то правомірним вважається саме рішення платника податків, а не контролюючого органу, та п. 56.21 ст. 56 ПК України, який регламентує, що у разі коли норма цього закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Так, до 01.07.2019 року, Закон №481 не передбачав ліцензування роздрібної торгівлі паливом. Фактично редакція цього закону зі змінами та доповненнями від 23.11.2018 року № 2628 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" розширила його дію та погіршила становище позивача. При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, уповноважені видавати такі ліцензії.

Суд зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 13.06.2019 щодо отримання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним за адресами: Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 +100м (праворуч); Черкаська область, Черкаський район, с. Білозір`я, автомобільна дорога Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 50 км +100м (ліворуч), а рішення про відмову у видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним було прийняте 01.07.2019 та направлене позивачу 02.07.2019.

Разом з цим Закон №481 не передбачає дату, з якої має бути видана ліцензія - з дати подання заяви чи з дати її фактичної видачі.

Отже, внаслідок вказаного для позивача була створена правова невизначеність та існує множинне трактування його обов`язків як платника податків.

У пункті 74 рішення по справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia) Європейський Суд з прав людини зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своїх обов`язків.

Також Європейський Суд з прав людини в пункті 58 у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. The Czech Republic), пункті 40 «Гаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), пункту 67 «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) зазначив, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства стосовно своєчасності отримання ліцензії відбулось не з вини позивача, за відсутності умислу останнього, що виключає протиправність дій платника податків, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням про застосування фінансових санкцій.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №20 від 03.04.2020 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу у сумі 500 000 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, 18002, ідентифікаційний код 43142920) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий суддя А.В. Руденко