Справа № 440/1495/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1495/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника позивача - Чорнухи Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди, -

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2020 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди ВП№58546541, якою стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує протиправністю постанови приватного виконавця від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди ВП№58546541, якою стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн, оскільки основна винагорода приватного виконавця стягується у розмірі 10% від фактично стягнутої виконавцем суми, а не від загальної суми, яка підлягає стягненню. У даному випадку в межах виконавчого провадження №58546541 приватний виконавець стягнув із заробітної плати ОСОБА_1 лише незначну частину суми, яка підлягала стягненню за виконавчим листом №2-412/10 від 03.09.2010, а вказане виконавче провадження було закінчено у зв`язку з фактичним добровільним виконанням рішення суду ОСОБА_2 шляхом добровільного передання стягувачу квартири. Крім цього, в порушення частини другої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», частин сьомої, дев`ятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у постанові приватного виконавця від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди не зазначено про те, що основна винагорода виконавця має стягуватися солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а зазначено про те, що обов`язок зі сплати цієї винагороди покладається у повному обсязі лише на позивача. А також у постанові не зазначено порядок розрахунку та стягнення основної винагороди, що є неприпустимим та свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди залишено без руху в зв`язку з її поданням без додержання вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: - документа про сплату судового збору в розмірі 119,09 грн /сто дев`ятнадцять гривень дев`ять копійок/ за реквізитами: отримувач - УК у м. Полтаві/м. Полтава/22030101, код ЄДРПОУ 38019510, банк - Казначейство України (ЕАП), рахунок -UA4016002, призначення платежу - Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд; - заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказані інші обґрунтовані підстави для поновлення строку, ніж ті, що зазначені у позовній заяві.

14.04.2020 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додані: - квитанція від 10 квітня 2020 року №13 про сплату судового збору в розмірі 119,10 грн; - заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з додатками.

Дослідивши вказані документи, суд ухвалою від 21.04.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди повернув позивачеві та роз`яснив, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення позивача до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Копію ухвали направив особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Підставляю для постановляння вказаної ухвали суд вказав на не наведення позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду поважних причин пропуску такого строку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/1495/20 задоволено; ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 у справі №440/1495/20 скасовано; справу передано на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Справа №440/1495/20 надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 03.08.2020, що підтверджується даними на вхідному штампі суду.

Ухвалою суду від 10.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/1495/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:30 год 18.08.2020, яке відкладено на 09:30 год 27.08.2020.

14.08.2020 електронною поштою, а у подальшому, 18.08.2020 засобами поштового зв`язку від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (том 1 а.с. 234-241, том 2 а.с. 216-223). Зазначає, що законодавець не пов`язує зв`язком та наслідком дії виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», з підставою для стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця. Такою підставою є лише факт відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення, що і було зроблено приватним виконавцем 06.03.2019. Розмір основної винагороди приватного виконавця, що підлягав стягненню у постанові приватного виконавця від 06.03.2019, встановлено вірно, а твердження позивача про те, що основна винагорода приватного виконавця може стягуватися тільки від фактично стягнутої ним суми є помилковим та не заслуговує на увагу. В даному випадку рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №2-412/10 було виконане після відкриття виконавчого провадження №58546541, як наслідок, виконавець мав всі законні підстави для пред`явлення до примусового виконання постанови про стягнення основної винагороди від 06.03.2019, як самостійного виконавчого документа. Поряд з цим, позивач пропустила всі можливі строки звернення до суду з даним позовом та недобросовісно вводячи суд в оману щодо дійсних обставин справи, намагається скасувати в повній мірі законну постанову приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди.

У додаткових письмових поясненнях, що надійшли до суду засобами електронного зв`язку 20.08.2020 та, у подальшому, поштовим зв`язком 26.08.2020, відповідач також наполягає на безпідставності тверджень позивача про протиправність оскаржуваної постанови у зв`язку з тим, що в постанові не зазначено про солідарний обов`язок стягнення винагороди приватного виконавця, оскільки виконавче провадження №58546541, в рамках якого винесена спірна постанова, було відкрито щодо боржника ОСОБА_1 , а відповідно і всі постанови по даному виконавчому провадженню стосуються саме цього боржника (том 2 а.с. 235-238, том 3 а.с. 2-5).

27.08.2020 до суду представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, за змістом яких остання просить суд: - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди, а саме, стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн; - визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. з пред`явлення до примусового виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди, а саме, стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн.

Вказану заяву про уточнення позовних вимог в судовому засіданні 27.08.2020 суд прийняв до розгляду та, як наслідок, оголосив перерву в розгляді справи для направлення примірника вказаної заяви відповідачу до 10:30 год 11.09.2020.

У додаткових письмових поясненнях, що надійшли до суду засобами електронного зв`язку 08.09.2020 та, у подальшому, поштовим зв`язком 11.09.2020, відповідач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, наполягає, що постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Відтак, дії виконавця з пред`явлення іншому приватному виконавцю ОСОБА_4 на примусове виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди є абсолютно правомірними та законними (том 3 а.с. 46-47, 54-57).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (том 3 а.с. 53).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.04.2010 у справі 2-412/2010 позов Акціонерного комерційного банку «Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ВГІРФО Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області про стягнення суми боргу за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь АКБ «Форум» в особі Кременчуцької філії АКБ «Форум» кредитні кошти за кредитним договором №0003/08/19-Zv від 17.01.2008 в розмірі: - суми основного боргу за кредитом 31166,60 дол. США, гривневий еквівалент 248834,41 грн; - суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами 4345,54 дол. США, гривневий еквівалент 24694,79 грн; - пені за несвоєчасно сплачений кредит та відсотки 27831,92 грн; - штрафу за несвоєчасне подовження договору страхування відповідно до пункту 4.4 кредитного договору, що складає 5000,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею - 66,0 кв.м., житловою площею - 39,7 кв.м. шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою за початкову ціну реалізації предмета іпотеки 210467,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АКБ «Форум» судові витрати за ІТЗ та судовий збір у сумі 576,67 грн з кожного (том 1 а.с. 17-22).

03.09.2010 на виконання вказаного рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист №2-412/2010 (том 2 а.с. 213-214).

У подальшому, ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10.01.2019 у справі №2-412/2010, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.01.2019, заяву ТОВ «Карго Пром» (, юридична адреса: м. Київ, Голосіївський район, вул. Академіка Вільямса, буд. 6д, офіс 43) задоволено. Замінено стягувача, як сторону, у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого листа за №2-412/10, виданого на виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.04.2010 по цивільній справі за №2-412/2010 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ВГІРФО Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області про стягнення суми боргу за кредитним договором, на ТОВ «Карго Пром» (, юридична адреса: м. Київ, Голосіївський район, вул. Академіка Вільямса, буд. 6д, офіс 43) (том 2 а.с. 119-122).

05.03.2019 на адресу приватного виконавця Скрипника В.Л. надiйшла заява стяryвача ТОВ «Карго Пром» про відкриття виконавчого провадження (том 2 а.с. 112-113).

У вказаній заяві товариство просило виконавця:

- прийняти до виконання виконавчий лист №2-412/2010, виданий 03.09.2010 Автозаводським районним судом Полтавської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 кредитних коштів за кредитним договором №0003/08/19-19Zv від 17.01.2008 у розмірі: - суми боргу за кредитом 31166,60 дол. США; - суми нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитними коштами 4345,54 дол. США; - пені за несвоєчасно сплачений кредит та відсотки 27831,92 грн; - штрафу за несвоєчасне подовження договору страхування відповідно до пункту 4.4 кредитного договору, що складає 5000,00 грн, а також судових витрат у сумі 576,67 грн, та, як наслідок, відкрити виконавче провадження;

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника шляхом винесення постанови;

- звернути стягнення на заробітну плату боржника.

При цьому, разом iз заявою про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Карго Пром» надано оригiнал платiжного доручення від 28.02.2020 №444 про сплату авансового внеску в розмiрi 19839,54 грн за пред`явлення приватному виконавцю виконавчий лист №2-412/2010 від 03.09.2010 (том 2 а.с. 114).

Приватним виконавцем Скрипником В.Л. розглянуто заяву ТОВ «Карго Пром» про відкриття виконавчого провадження та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58546541 від 06.03.2019 (том 2 а.с. 124-126).

Того ж дня, тобто 06.03.2019, приватним виконавцем Скрипником В.Л. в межах виконавчого провадження №58546541 також були винесені постанови:

- про стягнення з боржника основної винагороди, якою виконавець стягнув з ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн (том 2 а.с. 128-129);

- про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 39063,35 дол. США та 37249,45 грн (том 2 а.с. 131-132);

- про звернення стягнення на майно боржника, якою звернуто стягнення на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 39063,35 дол. США та 37249,45 грн (том 2 а.с. 134-135);

18.03.2019 приватним виконавцем прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 (том 2 а.с. 165-167).

У подальшому, 26.04.2019 постановою про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №58546541 приватний виконавець стягнув з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 500,00 грн (том 2 а.с. 186-188).

Постановою від 12.11.2019 приватний виконавець, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом закінчив виконавче провадження №58546541, припинив чинність арешту майна боржника та скасував інші заходи примусового виконання рішення, зокрема, відрахування із заробітної плати боржника відповідних коштів (том 2 а.с. 199-201).

При цьому, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.03.2019 ВП№58546541, якою стягнуто з ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн, відповідач передав на примусове виконання приватному виконавцю Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В., яка, в свою чергу, 13.12.2019 винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №60880058 з примусового виконання вказаної постанови (том 1 а.с. 29-31).

Не погоджуючись з постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 06.03.2019 про стягнення з боржника основної винагороди, а також діями вказаного виконавця з пред`явлення цієї оскаржуваної постанови до примусового виконання іншому приватному виконавцю, позивач звернулася до суду з цим позовом. Строк звернення до суду позивачу поновлено судом, з огляду на відсутність в матеріалах виконавчого провадження доказів направлення та отримання позивачем оскаржуваної постанови за адресою місця проживання - АДРЕСА_2 .

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

трок СОцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною третьою статті 45 Закону №1404-VІІІ передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Водночас, за змістом статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди.

Отже, оскільки виходячи з аналізу наведених норм основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору, така винагорода носить той самий характер санкції для боржника, який самостійно (до моменту відкриття виконавчого провадження) не виконав рішення суду.

З матеріалів справи слідує, що приватним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження №58546541 з примусового виконання виконавчого листа №2-412/2010, виданого 03.09.2010 Автозаводським районним судом Полтавської області, прийнято 06.03.2019.

Разом з тим, фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом від 03.09.2010 №2-412/2010 відбулося вже після відкриття виконавчого провадження №58546541, винесення приватним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні ряду постанов, в тому числі й оскаржуваної постанови, а також вжиття виконавцем інших дій та заходів з метою примусового виконання рішення, як то, направлення запитів до: - ГУ Держпродспоживслужби про наявність у боржника сільськогосподарської техніки, тракторів, комбайнів та інших самохідних машин на праві приватної власності; - (том 2 а.с. 145-146); - УДМС України у Полтавській області про наявність у боржника паспорту громадянина України для виїзду за кордон (том 2 а.с. 147); - Управління Держпраці у Полтавській області щодо надання боржнику дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а також подання боржником заяв про реєстрацію великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів (том 2 а.с. 148-149); - Державної служби морського та річкового транспорту України про наявність (відсутність) зареєстрованих за боржником річкових/морських суден (том 2 а.с. 150-151); - Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про наявність (відсутність) акцій та/чи цінних паперів, якими володіє боржник (том 2 а.с. 152-153); - відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у Полтавській області про реєстрацію шлюбу (шлюбів) боржника (том 2 а.с. 154-155); - Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин кордону України боржником у період з 03.09.2010 по 07.03.2019 (том 2 а.с. 156); - Автозаводської та Крюківської районних адміністрацій щодо місця проживання та інших персональних даних боржника (том 2 а.с. 157-158); - Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржника та наявність рахунків, відкритих боржником (том 2 а.с. 160-161); - Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи (том 2 а.с. 162).

Відтак, визначення виконавцем основної винагороди у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, є законним та таким, що узгоджується з положеннями Законів №1404-VІІІ та №1403-VIII.

У позовній заяві ОСОБА_1 наголошує на тому, приватним виконавцем в оскаржуваній постанові безпідставно покладено обов`язок зі сплати основної винагороди лише на неї, при тому, що заборгованість за кредитним договором №0003/08/19-19Zv від 17.01.2008 рішенням Автозаводського районного суду Полтавської області була стягнута в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а тому обов`язок зі сплати основної винагороди також має бути солідарним.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.04.2010 у справі №2-412/2010 дійсно вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь АКБ «Форум» заборгованість за кредитним договором.

Разом з тим, виконавче провадження №58546541, в рамках якого винесена оскаржувана постанова, відкрите приватним виконавцем саме щодо боржника ОСОБА_1 , а відповідно і всі постанови по даному виконавчому провадженні, які у цій справі позивачем не оскаржуються, винесені щодо цього боржника, проте це жодним чином не скасовує солідарність обов`язку зі сплати основної винагороди у солідарних боржників за рішенням суду відповідно до положень частини 9 статті 31 Закону №1403-VIII, посилання на яку містить оскаржувана постанова.

В ході судового розгляду справи представник позивача як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, посилалася також на те, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.04.2010 встановлено порядок його виконання у вигляді звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною незалежним оцінювачем на день реалізації, але не нижчою за початкову ціну реалізації предмета іпотеки 210467,00 грн. Відтак, виконавець мав вчиняти дії з примусового виконання рішення саме шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а не шляхом звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . При цьому, представник вказувала про неможливість виконання приватним виконавцем виконавчого листа №2-412/2010, виданого 03.09.2010 Автозаводським районним судом Полтавської області, оскільки 07.06.2014 набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вказані посилання представника позивача судом оцінюються критично, зважаючи на те, що позивачем у цій справі не окаржуються ані постанови приватного виконавця Скрипника В.Л. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про звернення стягнення на майно боржника, ані постанова останнього про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесені ним у виконавчому провадженні №58546541, які є чинними та не скасованими, а предметом спору являється виключно постанова виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 06.03.2019 ВП№58546541.

З приводу тверджень позивача про відсутність в оскаржуваній постанові розрахунку основної винагороди приватного виконавця, а також порядку її стягнення, суд зауважує, що останні не відповідають дійсності, так як у спірній постанові виконавцем зазначено розмір основної винагороди - 10% від суми, що підлягає стягненню, але не більше 3551,21 доларів США та 3340,86 грн, та маються посилання на частину третю статті 40, статтю 45 Закону №1404-VІІІ, статтю 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», якими унормовано питання порядку її стягнення.

Поряд з цим, судом не приймаються до уваги, як безпідставні, доводи ОСОБА_1 в частині відсутності у відповідача права пред`являти постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 06.03.2019 ВП№58546541 до примусового виконання іншим приватним виконавцем.

Так, за змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

За огляду на приписи вказаних норм, а також враховуючи те, що виконавче провадження №58546541 закінчене приватним виконавцем постановою від 12.11.2019 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а основну винагороду приватного виконавця не стягнуто, настають наслідки, які передбачені частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ.

Відтак, відповідно до приписів чинного законодавства приватним виконавцем пред`явлено приватному виконавцю Виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. до примусового виконання постанову про стягнення основної винагороди від 06.03.2019 ВП№58546541, як самостійний виконавчий документ.

Твердження позивача про те, що приватний виконавець Гречин Н.В. матиме право стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10% від основної винагороди приватного виконавця Скрипника В.Л., суд вважає хибними, оскільки за приписами пункту 4 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Отже, з огляду на положення вказаної норми приватний виконавець Гречина Н.В. не має права стягувати з ОСОБА_1 й основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10% від основної винагороди приватного виконавця Скрипника В.Л.

Судова практика Верховного Суду, на яку посилається позивач в обґрунтування своєї правової позиції, зокрема, постанови від 03.03.2020 у справі №260/801/19, від 19.09.2018 у справі №804/8289/16 не є застосовними до спірних правовідносин, оскільки обставини цієї справи є відмінними від обставин справи №260/801/19, в якій виконавчий документ повернуто приватним виконавцем за заявою стягувача без виконання, та обставин справи №804/8289/16, в якій постанову про стягнення виконавчого збору державним виконавцем прийнято в період дії редакції статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" до внесення змін до неї згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018.

Резюмуючи викладене та враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що приймаючи постанову про стягнення основної винагороди від 06.03.2019 ВП№58546541 та передаючи її у подальшому на примусове виконання приватному виконавцю ОСОБА_4 відповідач діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі, нормами Закону №1404-VІІІ та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а відтак, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення з боржника основної винагороди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава