Справа № 200/12987/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року справа №200/12987/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., представника відповідача Винник О.В., 3-ї особи Йованович Т.А., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. (повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/12987/19-а (головуючий І інстанції суддя Кравченко Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 07.11.2019 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Управління СЗН Слов`янської міськради, яка полягає у припиненні з 01 серпня 2018 року йому щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг; зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 22 грудня 2017 року по теперішній час; зобов`язати відповідача виплатити йому заборгованість з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася за період з 22 грудня 2017 року по теперішній час; зобов`язати відповідача поновити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, негайно після проголошення рішення (а.с. 4-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі № 200/12987/19-а у задоволенні позову відмовлено (а.с. 132-139).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що він після досягнення повноліття навчався у школі, а потім одразу після закінчення школи навчається за денною формою в університеті, а також продовжує навчатись по теперішній час.

Згідно Порядку № 505 від 01.10.2014 року грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї, зокрема, для осіб, які отримують пенсію та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років - 1000 грн. на одну особу.

Таким чином вважає, що припинення відповідачем з 01.08.2018 року виплати йому щомісячної адресної допомоги є протиправним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник третьої особи доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що встановлено на підставі паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 13 вересня 2017 року та дійсного до 13 вересня 2021 року; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

З 17 листопада 2015 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з Єдиного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1455- від 23 вересня 2017 року.

У зв`язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції на сході України позивач був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переміститися на підконтрольну органам державної влади України територію.

ОСОБА_1 набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 вересня 2017 року № . Фактичне місце проживання позивача після переміщення: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

До 31 січня 2019 року до відповідача з заявами зверталася безпосередньо мати позивача -3 особа у цій справі.

01 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління СЗН Слов`янської міськради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. ОСОБА_1 просив призначити щомісячну адресну допомогу на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на склад сім`ї: ОСОБА_1 - навчається в Донецькому Національному медичному університеті з 01 вересня 2018 року по теперішній час (а.с. 61).

08 лютого 2019 року за наслідками розгляду цієї заяви Управління СЗН Слов`янської міської ради прийняло рішення № 05-57/2-6/1 про відмову у щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території.

Зі змісту рішення вбачається, що щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, не призначається на підставі п. 7 Порядку № 505 (отримував допомогу у складі сім`ї матері ОСОБА_2 як працездатна непрацююча особа) (а.с. 62).

Рішенням виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 283 від 20.02.2019 року позивачеві надано статус дитини, що постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (а.с. 12).

30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління СЗН Слов`янської міськради з заявою, якою повідомив, що станом на 30 липня 2019 року відсутні зміни у складі сім`ї та в кожного з членів сім`ї, уповноваженим представником якої він є, що впливають на призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Просив призначити щомісячну адресну допомогу на наступний шестимісячний строк, а саме з 30 липня 2019 року.

Разом із заявою ОСОБА_1 надав копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та з місця навчання - довідку Донецького Національного медичного університету від 24 вересня 2018 року № 1428Д/2018 (а.с. 63-64).

06 серпня 2019 року за наслідками розгляду цієї заяви Управління СЗН Слов`янської міської ради прийняло рішення № 05-57/2-19 про відмову у щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території.

Зі змісту рішення вбачається, що щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, не призначається на підставі п. п. 3, 7 Порядку № 505 (а.с. 65).

14 листопада 2019 року Управління СЗН Слов`янської міськради прийняло рішення про призначення допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання.

Відповідач здійснив перерахунок допомоги в межах терміну призначення на склад сім`ї:

- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), категорія працездатності: працездатна, не здійснює догляд, не працює, розмір допомоги - не включена до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 212,

- ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), категорія працездатності: працездатний, не здійснює догляду, не працює, розмір допомоги - 442,00 грн.,

загальна сума допомоги на сім`ю - 442,00 грн.

Допомога призначена на період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2018 року - 442,00 грн., з урахуванням раніше сплаченого (а.с. 112-113).

Як свідчать довідки Управління СЗН Слов`янської міськради від 11 лютого 2020 року № 04-50/200 та № 04-50/201, за період з грудня 2017 року (місяць досягнення позивачем повноліття) до липня 2018 року включно ОСОБА_2 фактично отримала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за грудень 2017 року - 884,00 грн.; за січень 2018 року - 928,91 грн., за лютий 2018 року - 1000 грн., за березень 2018 року - 1 000,00 грн., за квітень 2018 року - 1000,00 грн., за травень 2018 року - 1000,00 грн., за червень 2018 року - 1000,00 грн., за липень 2018 року - 1000,00 грн.

Починаючи з серпня 2018 року виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не проводилась.

В період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року ОСОБА_2 здійснила повернення Управлінню СЗН Слов`янської міськради надмірно виплаченої допомоги.

04 жовтня 2019 року ОСОБА_2 перерахувала відповідачу 1000,00 грн., 01 листопада 2019 року - 1000,00 грн., 12 грудня 2019 року - 1000,00 грн., 10 січня 2020 року - 1000,00 грн. та 07 лютого 2020 року - 1603,00 грн., а разом - 5603,00 грн., що підтверджено відповідними квитанціями АТ «ПриватБанк» (а.с. 121-123).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

За унормуванням статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частини 1 та 2 статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога), визначає "Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (надалі за текстом - Порядок № 505).

За змістом п.п. 2, 3, 7 Порядку № 505 (в редакції на момент спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Зі змісту цитованих норм слідує, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців з можливістю призначення вказаної допомоги на наступний шестимісячний строк.

Як встановлено судами, після досягнення повноліття (22 грудня 2017 року) ОСОБА_1 продовжував навчання в 11 класі Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8, в подальшому наказом від 07 серпня 2018 року він зарахований на перший курс Донецького Національного медичного університету, де і проходить навчання за денною формою.

Ці обставини підтверджені довідкою Слов`янської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 8 від 13 березня 2018 року № 82, повідомленням Донецького Національного медичного університету від 10 серпня 2018 року та довідками Донецького Національного медичного університету від 04 лютого 2019 року № С00000027 і від 03 вересня 2019 року № С00000981 (а.с. 20-23).

Відтак, доводи відповідача про законність відмови призначити позивачу щомісячну адресну допомогу як особі, яка переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення АТО для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ґрунтуються на неправильному розумінні законодавства, що регулює спірні правовідносини, тому є безпідставними.

Крім того, суд зауважує, що згідно вимог Порядку грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї для студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 грн. на одну особу (члена сім`ї).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача узгоджуються з Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014 р. № 505, яким передбачено, що виплата грошової допомоги може бути поновлена лише за умови, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги. Здебільшого суд першої інстанції надавав аналіз правовідносинам 3-ї особи з відповідачем.

Крім того, в своєму рішенні суд першої інстанції посилався на ті обставини, що позивач не надав доказів оскарження рішень відповідача від 08.02.2019 року 05-57/2-6/1, від 6.08.2019 року № 05-57/2-19, але не залишив позов без розгляду з посиланням на пропуск строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції вважає, що постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 не встановлено жодного обмеження особи звернутися з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, так як

це відповідає нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а також правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 127/5805/17, у справі № 227/788/17.

Мотиви та доводи наведені у рішенні суду першої інстанції є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що заяву про призначення спірної допомоги позивачем подано після закінчення періоду, на який таку допомогу було призначено перший раз, з часу припинення виплати позивачу спірної допомоги минуло більше семи місяців, передбачені Порядком № 505 підстави для відмови у призначенні допомоги відсутні, а тому апеляційний суд обґрунтовано приймає рішення про задоволення позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України Суд зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності. Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 КАС України суду надане право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для належного та ефективного захисту прав позивача суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішень відповідача від 08.02.2019 року 05-57/2-6/1, від 6.08.2019 року № 05-57/2-19 про відмову у щомісячній адресній допомозі особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території; зобов`язання Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що відмовляючи позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, він діяв правомірно.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 р. у справі № 200/12987/19-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради від 08.02.2019 року 05-57/2-6/1, від 6.08.2019 року № 05-57/2-19 про відмову ОСОБА_1 у наданні щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради здійснити перерахунок позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, з 1 лютого 2019 року по теперішній час з виплатою заборгованості з щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася за період з 1 лютого 2019 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 відповідно до його заяв від 01.02.2019 року та 30 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова