Справа № 140/2749/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2749/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - ДАБІ України, відповідач 1), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (надалі - Управління ДАБІ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького В.М. (далі - головний інспектор будівельного нагляду) від 30 липня 2019 року №197 про скасування містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 » (далі - об`єкт будівництва).

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є замовником зазначеного об`єкта будівництва. За результатами проведеної 18 березня 2019 року позапланової перевірки дотримання Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при видачі містобудівних умов та обмежень головним інспектором будівельного нагляду прийнято рішення від 19 березня 2019 року №72, яким зупинено дію містобудівних умов та обмежень №107-МУ, та видано припис від 19 березня 2019 року №73 про усунення порушень законодавства в сфері містобудівної діяльності. Ці рішення та припис оскаржено нею у судовому порядку. Незважаючи на їх оскарження, за результатами позапланової перевірки прийняте спірне рішення, при цьому фактично з тих самих підстав, що й оскаржені рішення і припис, а саме через порушення пунктів 3, 7, 8, 9 частини п`ятої, пункту 3 частини четвертої, частини третьої статті 29 та пункту 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 3 частини п`ятої статті 29, пункту 8 частини першої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини п`ятої статті 29 Закону України 17 лютого 2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VІ).

Позивач вважає спірне рішення протиправним, оскільки воно прийняте без урахуванням усіх обставин, що мають значення, та без урахування її права на участь у процесі прийняття рішення, про яке вона дізналася лише з офіційного сайту Луцької міської ради. При цьому ОСОБА_1 стверджує, що вона не була повідомлена ні про проведення перевірки, ні про розгляд питання про скасування містобудівних умов та обмежень. При прийнятті рішення органом нагляду проігноровано той факт, що спір про правомірність рішення про зупинення дії містобудівних умов та обмежень від 19 березня 2019 року №72 та припису від 19 березня 2019 року №73 остаточно не вирішений, оскільки справа перебувала на розгляді у суді апеляційної інстанції.

По суті виявлених перевіркою порушень, зокрема, стосовно цільового та функціонального призначення земельної ділянки, позивач зазначила, що є власником земельної ділянки площею 0,5506 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури». Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради визначило відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні - детальному плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича, який погоджено сесією Луцької міської ради (рішення від 29 листопада 2018 року №49/70) та затверджено виконавчим комітетом Луцької міської ради (рішення від 18 грудня 2018 року №851-1). Ця інформація відображена у пункті 3 розділу «Загальні дані» містобудівних умов та обмежень. Детальний план території є чинним, а тому Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради правомірно надано містобудівні умови та обмеження на його підставі.

Необґрунтованим, на думку позивача, є висновок інспектора під час перевірки в частині визначення висотності об`єкта будівництва, оскільки пунктом 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» передбачено гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах - 31,40 м (висота від поверхні ґрунту до рівня даху). Сама по собі відсутність тих чи інших цифрових показників у вихідних даних на проектування за умови відповідності проекту державним будівельним нормам (ДБН), не призводить до будь-яких негативних наслідків, порушень у містобудівній сфері. У даному випадку на підставі містобудівних умов розроблено проект будівництва, щодо якого отримано позитивний висновок експертизи, а для надання оцінки дотримання вимог містобудівного законодавства слід не лише формально встановити повноту відомостей, наведених у містобудівних умовах та обмеженнях, але й відповідність проектних рішень в цій частині вимогам ДБН.

Також зауважила, що прийняття рішення про скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом, що застосовується у разі неможливості усунення виявлених порушень у сфері містобудівної діяльності. При цьому сам орган контролю, зупинивши дію містобудівних умов та обмежень, визнав за можливе усунення наявних, на його думку, порушень. Крім того, спірним рішенням порушено принципи належного урядування та правової визначеності, оскільки до цього ДАБІ України надала їй дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ86 від 23 квітня 2019 року, тим самим визнавши за можливе будівництво багатоквартирного будинку. Позивач вказала, що отримавши у власність земельну ділянку для будівництва, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки відповідно до детального плану території та дозвіл на початок виконання будівельних робіт, правомірно очікувала на те, що її право на розпорядження належним їй на праві власності майном не буде порушено чи обмежено під час здійснення суб`єктом владних повноважень заходів з державного архітектурно-будівельного нагляду чи припинено шляхом прийняття іншого рішення.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року забезпечено позов шляхом зупинення дії спірного рішення від 30 липня 2019 року №197 (а.с.59-62).

Ухвалою судді від 13 вересня 2019 року (а.с.1-1а) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (далі - третя особа).

У відзиві на позов представник відповідачів позовні вимоги заперечив та просив відмовити у їх задоволенні (а.с.78-84). В обґрунтування цієї позиції зазначив, що відповідно до статті 41-1 Закону №3038-VІ, підпункту 5 пункту 15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 (далі - Порядок №698), у зв`язку з порушенням Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради містобудівного законодавства, виявленим в ході документальної перевірки (довідка від 22 лютого 2019 року), уповноваженою посадовою особою Управління ДАБІ у Волинській області проведено позапланову перевірку, під час якої встановлено порушення вимог містобудівного законодавства при видачі позивачу містобудівних умов і обмежень №107-МУ (акт перевірки від 18 березня 2019 року). Враховуючи можливість усунення виявлених порушень шляхом внесення змін до містобудівних умов та обмежень №107-МУ та містобудівної документації та місцевому рівні, відповідно до пункту 32 Порядку №698 головним інспектором будівельного нагляду було зупинено їх дію та Управлінню містобудування та архітектури Луцької міської ради видано припис від 19 березня 2019 року №73 із вимогою усунути виявлені порушення до 01 липня 2019 року. Після закінчення зазначеного в приписі терміну виникла необхідність перевірити його виконання. За результатами перевірки (акт від 26 липня 2019 року) встановлено порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, що були вказані і в акті перевірки від 18 березня 2019 року, а вимоги припису від 19 березня 2019 року №73 об`єктом нагляду не виконані. Так в порушення пункту 3 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ при видачі Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради містобудівних умов та обмежень не зазначено про відповідність цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; наміри позивача щодо забудови земельної ділянки дев`ятиповерховим багатоквартирним житловим будинком суперечать генеральному плану та плану зонування території міста Луцька, оскільки земельна ділянка віднесена до території існуючої садибної забудови та на ній дозволено будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків до п`яти поверхів за умови містобудівних розрахунків або детального плану території, а частина земельної ділянки знаходиться в зоні вулиць в межах червоних ліній. Крім того, рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2018 року №851-1, яким затверджено проект детального плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича у місті Луцьку, оскаржено у судовому порядку (справа №140/756/19). Також всупереч пункту 8 частини першої статті 1, пунктів 7, 8, 9 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ об`єкт нагляду безпідставно вказав висоту від поверхні ґрунту до рівня даху 31,40 м без посилання на містобудівну документацію на місцевому рівні, будівельні норми, стандарти і правила, а також про відсутність планувальних обмежень; не вказав мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих будинків та споруд та цифрові показники відстаней до існуючих інженерних мереж; не зазначив про наявність або відсутність охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій.

Право головних інспекторів будівельного нагляду скасовувати або зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги містобудівного законодавства, визначене пунктом 6 частини четвертої 4 статті 41-1 Закону №3038-VІ, підпунктом 6 пункту 5 Порядку №698.

З урахуванням наведеного вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

У відповіді на відзив позивач підтримала викладену у позовній заяві позицію, заперечуючи проти доводів та аргументів відповідачів (а.с.114-118). Наголосила на відповідності цільового та функціонального призначення земельної ділянки детальному плану території, що є такою ж містобудівною документацією на місцевому рівні, як і план зонування території та генеральний план. Відповідачами не враховано, що при визначенні висоти будинку враховано положення чинних ДБН та відповідно до них розраховано допустиму висоту дев`ятиповерхового будинку. При затвердженні містобудівних умов та обмежень органом архітектури у межах повноважень перевірено наявність протипожежних, санітарних, побутових відступів від проектованого об`єкту до існуючих будинків, інженерних мереж згідно зі схемою генерального плану забудови та їх відповідність ДБН; житловий будинок знаходиться за межами санітарно-захисної зони, в її межах запроектовано лише вбудовано-прибудовані приміщення громадської функції, що чинними ДБН та містобудівною документацією (планом зонування та детальним планом території) не заборонено.

Представником відповідачів подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.123-124). Заперечуючи доводи позивача, представник відповідачів зауважив, що в містобудівних умовах та обмеженнях не вказано про відповідність цільового призначення земельної ділянки генеральному плану та плану зонування, яким наміри забудови не відповідають; посилання позивача на позитивний експертний висновок, на думку відповідачів, не спростовують тієї обставини, що в містобудівних умовах та обмеженнях відсутні посилання на містобудівну документацію на місцевому рівні, будівельні норми, стандарти і правила щодо висоти будівлі. Оскільки в містобудівних умовах та обмеженнях відсутні цифрові показники допустимих відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючих будинків, інженерних мереж, то надуманими є твердження позивача про перевірку об`єктом нагляду протипожежних, санітарних та побутових відступів від запроектованого об`єкту. Факт розташування вбудовано-прибудинкового приміщення у санітарно-захисній зоні вказує на розташування у цій зоні об`єкта будівництва, який є єдиним цілим.

Представник відповідачів вважає, що неможливість усунення наведених порушень у сфері містобудівного законодавства згідно з приписом у встановлений строк підтверджується і тим, що зміни до містобудівної документації на місцевому рівні приймаються рішенням органу місцевого самоврядування, що не залежить від волі позивача чи об`єкта нагляду. Наведене давало підстави скасувати містобудівні умови та обмеження, що відповідає положенням чинного законодавства.

Третя особа пояснень щодо позову або відзиву суду не надала.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.97-98)

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/953/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДАБІ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради про визнання протиправними та скасування рішення та припису (а.с.110-111). Провадження у справі поновлено ухвалою суду від 25 серпня 2020 року (а.с.132).

Позивач ОСОБА_1 у додаткових поясненнях, що надійшли до суду 28 серпня 2020 року, також просила при вирішенні спору врахувати, що містобудівні умови та обмеження відповідають детальному плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича у місті Луцьку , затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2018 року №851-1, правомірність якого підтверджено у судовому порядку (справа №140/756/19). Окрім того, проведеною органом контролю у березні 2020 року черговою перевіркою питань дотримання законодавства у сфері містобудівної документації щодо об`єкта будівництва ОСОБА_1 порушень не виявлено. При розгляді справи про правомірність рішення від 19 березня 2019 року №72 та припису №73 (справа №140/953/19) суди дійшли висновку про можливість усунення виявлених перевіркою порушень шляхом внесення змін до містобудівних умов та обмежень. У подальшому Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради від 15 травня 2020 року №20-МУ уточнено та доповнено текстову частину містобудівних умов та обмежень №107-МУ. За таких обставин характер та зміст виявлених правопорушень є співмірним саме із рішенням про зупинення дії містобудівних умов та обмежень, а не їх скасуванням. У свою чергу, ДАБІ України на звернення третьої особи повідомила про відсутність повноважень на відновлення дії містобудівних умов та обмежень у зв`язку із реорганізацією органу. Поряд з тим, у липні 2020 року ДАБІ України видала дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва (ІІ черга), що підтверджує відповідність намірів забудови і проектної документації, містобудівних умов та обмежень, детальному плану території, вимогам містобудівної документації, ДБН, і є підставою для задоволення позову (а.с.144-146, 185-186).

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення провадження у справі (а.с.224-225).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у завах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,5506 га на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», про що свідчить витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.12-15). 29 серпня 2018 року рішенням Луцької міської ради №46/64 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та змінено цільове призначення цієї земельної ділянки на будівництво і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури на АДРЕСА_1 (а.с.16-18). Як видно із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на виконання цього рішення ОСОБА_1 зареєструвала земельну ділянку та речові права на неї у встановленому порядку (а.с.22).

28 грудня 2018 року Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради наказом №107-МУ відповідно до заяви ОСОБА_1 затвердило містобудівні умови та обмеження для проектування нового будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 (а.с.23-25).

18 березня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Орловим В.В. проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради при видачі містобудівних умов та обмежень №107-МУ замовнику ОСОБА_1 . Актом перевірки (а.с.38-40) встановлено порушення:

- пункту 3 частини четвертої, пункту 3 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ. Так в пункті 3 розділу «Загальні дані» не вказане цільове та функціональне призначення земельної ділянки. Відповідно до генерального плану міста Луцька, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 24 червня 2019 року №42/1, та плану зонування території міста Луцька, затвердженого рішенням Луцької міської ради від 25 лютого 2015 року №71/13, земельна ділянка знаходиться в зоні садибної забудови (Ж-1), частина земельної ділянки знаходиться в зоні вулиць в межах червоних ліній (ТР-2); згідно з пояснювальною запискою до плану зонування на вказаній території дозволено будівництво окремих багатоквартирних житлових будинків до п`яти поверхів за умови містобудівних розрахунків або детального плану території. Детальним планом в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2018 року №851-1, забудову земельної ділянки передбачено дев`ятиповерховим житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення;

- пункту 8 частини першої статті 1 Закону №3038-VІ: в пункті 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» об`єктом нагляду вказана висота від поверхні ґрунту до рівня даху 31,40 м (згідно з містобудівним розрахунком) без посилання на містобудівну документацію на місцевому рівні та будівельні норми, стандарти і правила;

- пункту 7 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ: в пункті 4 розділу «Містобудівні умови та обмеження» відсутні цифрові показники мінімально допустимих відстаней від об`єкта, що проектується, до існуючих будинків та споруд, зроблено посилання на вимоги ДБН Б.2.2-12.2018 «Планування і забудова територій» (табл. 15.2), ДБН В.1.1.7.2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» (табл. 1);

- пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ: в пункті 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» щодо планувальних обмежень забудови земельної ділянки вказано «відсутні»; об`єктом нагляду не враховано, що відповідно до плану зонування території міста Луцька частина земельної ділянки знаходиться в межах дії планувальних обмежень санітарно-гігієнічного характеру (санітарно-захисна зона об`єктів транспорту) та в цій зоні забороняється розміщення житлових будинків з прибудинковими територіями;

- пункту 8 частини першої статті 1, пункту 9 частини п`ятої статті 29 Закону №3038-VІ: в пункті 6 текстової частини розділу «Містобудівні умови та обмеження» відсутні цифрові показники відстаней до об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж, не зазначена наявність або відсутність охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій.

За результатами перевірки головним інспектором будівельного нагляду прийнято рішення від 19 березня 2019 року №72 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень №107-МУ та видано припис від 19 березня 2019 року №73 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яким зобов`язано об`єкт нагляду усунути виявлені порушення до 01 липня 2019 року (а.с.32-37).

Позивач ОСОБА_1 рішення від 19 березня 2019 року №72 та припис від 19 березня 2019 року №73 оскаржила у судовому порядку. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі №140/953/19 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Це рішення суду набрало законної сили лише 23 червня 2020 року (а.с.203-207).

Разом з тим, 26 липня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду Рибацьким В.М. відповідно до наказу ДАБІ України від 09 липня 2019 року №748 (а.с.85), направлення на проведення перевірки від 17 липня 2019 року №43 (а.с.86), з метою перевірки виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 19 березня 2019 року №73 проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про що складено відповідний акт (а.с.87-88). Як встановлено перевіркою, вимоги припису від 19 березня 2019 року №73 не виконані по жодному пункту зауважень. На момент перевірки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі №140/953/19, яким відмовлено у скасуванні рішення від 19 березня 2019 року №72 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень №107-МУ та припис від 19 березня 2019 року №73, не набрало законної сили (а.с.87-88).

30 липня 2019 року головний інспектор будівельного нагляду за результатами позапланової перевірки прийняв рішення №197 про скасування містобудівних умов та обмежень, затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 28 грудня 2018 року №107-МУ (а.с.89-90).

Оскільки спірне рішення впливає на права позивача як суб`єкта містобудівної діяльності - замовника проекту об`єкта будівництва, ОСОБА_1 звернулась за їх захистом до суду.

При вирішенні спору суд враховує такі нормативно-правові акти.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон №3038-VІ, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону №3038-VІ містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із частинами першою - восьмою статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Частиною другою статті 6 Закону №3038-VІ визначено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».

Згідно з абзацом сьомим частини першої статті 13 Закону України 20 травня 1999 року №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV) до уповноважених органів містобудування та архітектури належать виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Звідси слідує, що Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради є уповноваженим органом щодо визначення відповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, яку встановив законодавець, є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною першою статті 16 Закону №3038-VI визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Відповідно до частини першої статті 25 вказаного Закону режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту (частина перша статті 17 Закону №3038-VI).

Частиною першою статті 1 цього Закону визначено, що детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Згідно зі статтею 19 Закону №3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Таким чином, детальний план у межах населеного пункту є видом містобудівної документації, положення якого мають узгоджуватися з генеральним планом населеного пункту, деталізувати положення останнього та не суперечити йому.

Відповідно до статті 41-1 вказаного Закону державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Механізм здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду (далі - нагляд) визначає Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затверджений

постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №698 (Порядок №698; тут і надалі в редакції, чинній на час проведення позапланової перевірки та прийняття спірного рішення).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку №698 одним із основних завдань нагляду є скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

Пунктом 2 Порядку №698 установлено, що нагляд здійснюється Держархбудінспекцією через головних інспекторів будівельного нагляду шляхом проведення планових, позапланових, документальних і камеральних перевірок.

Отже, головний інспектор будівельного нагляду, проводячи позапланову перевірку об`єкта нагляду - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради - діяв від імені ДАБІ України.

Підпунктом 2 пункту 15, пунктом 31 Порядку №698 передбачено, що підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання об`єктом нагляду припису головного інспектора будівельного нагляду. Головний інспектор будівельного нагляду перевіряє виконання об`єктом нагляду припису шляхом проведення позапланової перевірки.

Саме з цієї підстави і проведена позапланова перевірка об`єкта нагляду - Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради, наказом якого від 28 грудня 2018 року №107-МУ замовнику ОСОБА_1 видано містобудівні умови та обмеження.

Позапланова перевірка проводиться у присутності керівника об`єкта нагляду, або його заступника, або уповноваженої керівником особи (пункт 19 Порядку №698).

Аналіз положень статті 41-1 Закону №3038-VІ та Порядку №698 вказують на те, що проведення Держархбудінспекцією заходів державного архітектурно-будівельного нагляду здійснюється з участю (повідомленням) об`єкта нагляду та цими нормативними актами не передбачено інформування замовників будівництва про проведення перевірок, надіслання документів, складених за їх наслідками, іншим особам, окрім об`єкта нагляду.

З урахуванням наведеного суд відхиляє доводи позивача про порушення порядку прийняття спірного рішення в частині її неповідомлення про проведену перевірку та незабезпечення їй можливості брати участь у процесі прийняття рішення.

Разом з тим, перевіряючи інші доводи сторін щодо правомірності рішення від 30 липня 2019 року №197, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до пункту 32 Порядку №698 якщо рішення об`єкта нагляду порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, таке рішення скасовується або його дія зупиняється в разі можливості усунення виявлених порушень. Про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду головним інспектором будівельного нагляду приймається рішення за формою згідно з додатком 6, яке надсилається об`єкту нагляду протягом трьох робочих днів з дати його прийняття рекомендованим листом з описом вкладення з повідомленням про вручення.

У разі зупинення дії рішення об`єкт нагляду вживає заходів щодо усунення порушень, зазначених у рішенні про зупинення, та про результати повідомляє головному інспектору будівельного нагляду, який прийняв таке рішення.

Абзацом третім пункту 32 Порядку №698 обумовлено, що інформація про скасування або зупинення дії рішення об`єкта нагляду оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції.

Позаплановою перевіркою, проведеною 26 липня 2019 року, встановлено, що порушення, виявлені під час позапланової перевірки, проведеної 18 березня 2019 року, Управлінням містобудування та архітектури Луцької міської ради усунуті не були та вимоги припису не виконані. Акт перевірки від 26 липня 2019 року містить той же опис порушень, які були виявлені зафіксовані в акті перевірки від 18 березня 2019 року та рішенні від 19 березня 2019 року №72 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень, приписі від 19 березня 2019 року №73 про усунення порушень містобудівної діяльності. Суд вважає, що немає необхідності давати оцінку доводам сторін щодо суті виявлених порушень, оскільки її було надано судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи №140/953/19.

Як передбачено частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі №140/953/19, яке набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року, на думку суду, не потребують доведення при розгляді цієї справи.

Вирішуючи спір про оскарження припису від 19 березня 2019 року №73, Волинський окружний адміністративний суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав на правомірність припису від 19 березня 2019 року №73 з вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зафіксовані в акті перевірки від 18 березня 2019 року, та про обґрунтованість висновку головного інспектора Управління про можливість усунення виявлених порушень шляхом внесення змін до містобудівних умов та обмежень №107-МУ та/або містобудівної документації на місцевому рівні.

Станом на 29 липня 2019 року - на день проведення позапланової перевірки - вимоги припису виконані не були. Проте варто врахувати, що на той час припис був оскаржений у судовому порядку та спір про його правомірність остаточно не був вирішений.

Пунктом 6 Порядку №698 передбачено, що головні інспектори будівельного нагляду під час здійснення нагляду зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати нагляд у межах повноважень, передбачених законодавством.

Встановлене пунктом 32 Порядку №698 право головного інспектора будівельного нагляду на скасування рішення об`єкта нагляду не є абсолютним. Таке рішення (у даному випадку містобудівні умови та обмеження) може бути скасоване якщо виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності усунути неможливо. Якщо ж наявна можливість усунення виявлених порушень, то дія рішення об`єкта нагляду зупиняється і такий захід є достатнім і співмірним.

Таким чином, скасування містобудівних умов та обмежень є крайнім заходом, спрямованим на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, який застосовується у разі неможливості усунення виявлених порушень.

У даному випадку суд вважає, що рішення головного інспектора будівельного нагляду від 30 липня 2019 року №197 «Про скасування дії містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 » з підстав невиконання припису є передчасним з огляду на оскарження самого припису від 19 березня 2019 року №73.

Разом з тим, не може залишитися поза увагою суду і те, що суд апеляційної інстанції у постанові від 23 червня 2019 року у справі №140/953/19 вказав на ряд обставин, що змінилися після постановлення судом першої інстанція рішення у справі.

Так суд враховує доводи позивача та надані ним докази щодо відповідності містобудівних умов та обмежень детальному плану території, затвердженому рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2018 року №851-1 «Про затвердження проекту детального плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича у місті Луцьку», яким визначено допустимі параметри забудови та функціональне призначення вказаної території. Рішення про затвердження детального плану території є чинним. Волинським окружним адміністративним судом розглядалась справа №140/756/19 за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі Луцької міської ради до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 грудня 2018 року №851-1 «Про затвердження проекту детального плану території в межах вулиць Даньшина та Олекси Ошуркевича у місті Луцьку». Рішенням суду від 24 січня 2020 року у задоволенні позову відмовлено; рішення суду першої інстанції від 24 січня 2020 року у справі №140/756/19 залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року. Тим самим судами підтверджено правомірність рішення про затвердження проекту детального плату території (а.с.198-200).

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що наказом Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради від 15 травня 2020 року №20-МУ затверджено додаток до містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 28 грудня 2018 року №107-МУ «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 », яким внесено зміни до пункту 3 розділу «Загальні дані», а також пунктів 1, 4-5 розділу «Містобудівні умови та обмеження», стосовно яких було виявлено порушення, які стали підставою для скасування містобудівних умов та обмежень. Зокрема, у пункті 3 розділу «Загальні дані» містобудівних умов вказано цільове та функціональне призначення земельної ділянки, пункт 1 розділу «Містобудівні умови та обмеження» викладено у новій редакції, вказано посилання на містобудівну документацію, у пунктах 4-6 вказано відповідні цифрові показники мінімально допустимих відстаней, зазначені планувальні обмеження, охоронні зони. Відповідна інформація була скеровано третьою особою Управлінню ДАБІ у Волинській області (а.с.202).

Як вбачається з акта перевірки з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо об`єкта будівництва від 05 березня 2020 року, яка проводилась Управлінням ДАБІ у Волинській області, за результатами проведення контрольного заходу порушень не виявлено (а.с.190-197).

Наведені докази вказують на усунення об`єктом нагляду порушень, зазначених у приписі відповідача від 19 березня 2019 року №73, станом на березень-травень 2020 року. Таким чином, характер та зміст виявлених органом нагляду порушень є співмірним саме із рішенням про зупинення дії містобудівних умов та обмежень, а застосування такого крайнього заходу як їх скасування було не лише передчасним (спір про правомірність припису від 19 березня 2019 року №73 на день позапланової перевірки (26 липня 2019 року) не був остаточно вирішений), а й непропорційним (виявлені порушення можливо усунути).

Судом приймається до уваги те, що спірне рішення безпосередньо впливає на права та інтереси позивача ОСОБА_1 як замовника будівництва, яка після отримання містобудівних умов та обмежень реалізувала відповідні містобудівні наміри.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено частиною першою статті 7 КАС України, при здійсненні правосуддя в адміністративних судах суд керується принципом верховенства права.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland, заява №12742/87, рішення від 23 жовтня 1991 року) постановлено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною права власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для дотримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), №33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), №48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), №21151/04, пункту 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), №10373/05, пункту 51). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), №10373/05, пункт 73). Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), №36548/97, пункт 58).

У даному випадку із матеріалів справи слідує, що після отримання ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень №107-МУ на їх підставі розроблено проектну документацію на будівництво, що отримала позитивний експертний звіт, а 23 квітня 2019 року ДАБІ України видано дозвіл №ІУ 86 на виконання будівельних робіт (а.с.28-29); позивачем фактично розпочато будівельні роботи із будівництва багатоквартирного житлового будинку. Крім того, 20 липня 2020 року відповідачем у справі - ДАБІ України - замовнику ОСОБА_1 та генеральному підряднику ПП «Алкан-Плюс» видано дозвіл №ІУ 95 на об`єкт будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованим-прибудинковими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 (ІІ черга будівництва)». Видача дозволу на виконання будівельних робіт також підтверджує відповідність намірів забудови та проектної документації, розробленої на підставі містобудівних умов та обмежень, вимогам містобудівної документації.

Оскільки реальна можливість усунення виявлених органом нагляду порушень існувала, то скасування містобудівних умов та обмежень як крайній захід порушує баланс між загальним інтересом та несприятливими наслідками для майнових прав та інтересів позивача, яка зі свого боку порушень не вчиняла, а допущені третьою особою помилки усунуті шляхом внесення змін до виданих ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до пункту 33 Порядку №698 (в редакції до 18 березня 2020 року) головний інспектор будівельного нагляду розглядає питання щодо відновлення дії зупиненого рішення протягом п`яти робочих днів з дня надходження від об`єкта нагляду інформації про усунення виявлених порушень.

18 травня 2020 року Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради звернулося листом №20-12/763/2020 до Управління ДАБІ у Волинській області про відновлення містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва, затверджених наказом від 28 грудня 2018 року №107-МУ (а.с.187). Проте 27 травня 2020 року Управління ДАБІ у Волинській області повідомило, що у Держархбудінспекції та її територіальних органів відсутні повноваження щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного нагляду з питань, з яких виникли спірні правовідносини, зокрема, для самостійного відновлення дії містобудівних умов та обмежень, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2020 року №219 «Про оптимізацію органів держаного архітектурно-будівельного нагляду» внесено зміни до Порядку №698 та державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється посадовими особами Державної інспекції містобудування (а.с.188-189).

Загалом не лише змінився орган, який здійснює повноваження державного архітектурно-будівельного нагляду, а й змінився і сам порядок зупинення дії рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, та скасування цих рішень (стаття 41-1 Закону 17 лютого 2011 року №3038-VI в редакції Закону від 17 жовтня 2019 року №199-IX).

Таким чином, за наведених обставин суд дійшов переконання, що для ефективного відновлення прав ОСОБА_1 необхідно скасувати як протиправне рішення головного інспектора нагляду від 30 липня 2019 року №197 про скасування містобудівних умов та обмежень. Тому позов належить задовольнити.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1344,70 грн, що підтверджується квитанціями від 09 вересня 2019 року №ПН542, №ПН551, витягом про сплату судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с.3, 222-223).

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДАБІ України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1344,70 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління містобудування та архітектури Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лесі Українки, 35), до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ідентифікаційний код юридичної особи 37471912), Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кремецька, 38) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області Рибацького Валерія Миколайовича від 30 липня 2019 року №197 про скасування містобудівних умов та обмежень на проектування об`єкта будівництва «Нове будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями комерційного призначення на АДРЕСА_1 ».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України судові витрати у сумі 1344,70 грн (одна тисяча триста сорок чотири грн 70 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк