Справа № 308/6346/20
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6346/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді Іванова А.П.,

за участю секретаря судових засідань Тимко М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Гримута Д.Ю.

представника відповідача Котубея О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

03.07.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП Шимка П.Р. з позовом, який уточнив 20.07.2020, подавши такий в новій редакції. Так, зазначив у якості відповідача Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області, й просив визнати протиправними наступні дії й бездіяльність поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП Шимко П.Р.: не роз`яснення йому прав, передбачених с. 286 КУпАП; безпідставну відмову в ознайомленні його з доказами у справі на його вимогу; безпідставну відмову в задоволенні його клопотання про перенесення розгляду справи; безпідставну відмову в задоволенні клопотання про бажання скористатися правовою допомогою адвоката; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на нього по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №708949 від 24.06.2020; сьягнути з УПП в Закарпатській області на його користь 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 24.06.2020 щодо нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №708949 від 24.06.2020. Відповідно до вказаної постанови він визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він 24.06.2020 об 11 год. 17 хв., керуючи транспортним засобом KIA CERATO д.н.з. НОМЕР_1 в с. Барвінок М06 803 км, начебто рухався зі швидкістю 97 км/год та перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 47 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася за допомогою приладу TruCam 000618. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки зміст постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП; розгляд справи відповідач провів формально, порушивши вимоги ст. ст. 279, 268 КУпАП: для ознайомлення не надав фото та відео докази з приладу TruCam, на підтвердження його винуватості, не задоволено його право на правову допомогу та відхилено його клопотання про перенесення розгляду справи. Також позивач зазначає, що на фото з приладу TruCam не видно ні марки автомобіля, ні номерних знаків, які зафіксував такий, а тому вказаний доказ разом з рапортами поліцейських не могли вважатися достатніми доказами для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представником відповідача УПП в Закарпатській області ДПП Котубеєм О.В. 07.08.2020 до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Так, 24.06.2020 працівниками поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, встановлено, що водій транспортного засобу KIA CERATO д.н.з. НОМЕР_1 рухався в с. Барвінок зі швидкістю 97 км/год при допустимій 50 м/год. Зазначений автомобіль було зупинено, інспектор поліції представився водію ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, причини та підстави зупинки, попросив пред`явити документи водія. При цьому ОСОБА_1 було ознайомлено з фото та відео фіксацією вчиненого правопорушення, однак його не задовольнила якість фото. Разом з цим на фотозображенні чітко видно дату, час фіксації, марку, модель транспортного засобу та символи номерного знаку, більше того чітко видно обличчя особи яка керувала транспортним засобом (обличчя позивача). Під час складання адміністративних матеріалів щодо позивача інспектором було роз`яснено позивачу права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були прийняті до уваги інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Також представник відповідача зазначає, що інспектор надав можливість ОСОБА_1 залучити захисника, протягом розумного строку, при цьому закон не покладає на поліцейського обов`язок забезпечити безпосередню присутність захисника з доставлянням останнього за місцем розгляду справи. Тож, вважає оскаржувану постанову обґрунтованою, законною й такою, що не підлягає до скасування. При цьому вимога позивача щодо визнання дій інспектора протиправними в силу ст. 286 КАС України не підлягає розгляду.

Також представник відповідача у відзиві зазначає про правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, а також додає відповідні підтверджуючі документи.

До відзиву додано читабельну копію оскаржуваної постанови, рапорт поліцейського Павла Шимка, фото з приладу TruCam від 24.06.2020, а також відеодиск.

03.09.2020 представником позивача адвокатом Мариною В.Г. подано додаткові пояснення, за якими останній вказує, що використання рапорту поліцейського Шимка П.Р. як доказу є недопустимим, оскільки такого документу на момент розгляду справи 24.06.2020 не існувало; фото, на якому видно автомобіль з номерними знаками НОМЕР_2 як доказ не може бути прийнятий до уваги, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом з відмінними номерними знаками, а саме НОМЕР_1 . Також зазначає щодо неправомірності використання приладу TruCam поліцейськими, зокрема у с. Барвінок 24.06.2020.

03.09.2020 представником відповідача УПП в Закарпатській області ДПП Котубеєм О.В. подано заяву про приєднання документів до матеріалів справи, за яким надано витяг з Інформаційного порталу Національної поліції по транспортним засобам з номерними знаками від НОМЕР_1 до НОМЕР_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гримут Д.Ю. позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що дійсно рухався 24.06.2020 року в с. Барвінок на автомобілі «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 зі швидкістю 60-70 км/год та був зупинений працівником поліції. При перегляді наданого інспектором поліції фото із приладу TruCam не містило повного номеру автомобіля, тому він не погодився із оскаржуваною постановою. Вказав, що оскаржувана постанова є незаконною. Інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджувалися докази, дії поліцейського незаконні. З огляду на вказане наявні підстави для задоволення позову й відповідно визнання дій інспектора поліції неправомірними та скасування оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні представник відповідача УПП в Закарпатській області просив відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність такого. Факт вчинення ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху наявний, підтверджується відповідними доказами, які досліджувалися позивачем та відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, процедура розгляду та постановлення постанови поліцейськими не була порушена. Тому ані матеріальних, ані процесуальних порушень як підстави для скасування розглядуваної постанови немає.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122КупАП.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з постанови серії ДПО18 №708949 від 24.06.2020 видно, що 24.06.2020 об 11 год. 17 хв. в селі Барвінок траса М-06 805 км водій автомобіля «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 97 км/год при цьому він перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 47 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначено, що швидкість вимірювалася за допомогою приладу TruCam 000618. Поліцейський взводу №1 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП рядовий поліції Шимко П.Р., який розглядав справу наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. (а.с.63)

Згідно з рапорту поліцейського Шимко П.Р. , поданого начальнику УПП в Закарпатській області Юрію Марценишину, останній доповів, що під час патрулювання в складі екіпажу Олімп 110 Шимко П.Р., Мазур М.М. , Архіпова В.С. за адресою село Барвінок Ужгородського району траса М-06 805 км було здійснено вимірювання швидкості руху учасників дорожнього руху за допомогою приладу TruCam 000618. Об 11 год. 17 хв. 24.06.2020 зафіксовано швидкість автомобіля «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 , який рухався в напрямку міста Мукачева зі швидкістю 97 км/год. У зв`язку з цим, поліцейськими було прийнято рішення про зупинку автомобіля за допомогою сигнального диска, вказана вимога була виконана водієм. Поліцейський зазначає, що підійшовши до автомобіля, на виконання вимог ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», ним було увімкнено боді-камеру, він представився водієві, назвав причину зупинки. Вимога водія пред`явити для ознайомлення відео та фото докази порушення була задоволена, однак водій вказав, що на зображенні не його транспортний засіб. Після перевірки документів водія, яким згідно з посвідчення виявився ОСОБА_1 , а згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, д.н.з. такого є НОМЕР_1 , які збігалися з тими, що встановлені на зупиненому транспортному засобі. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення твердження ОСОБА_1 про те, що на фото та відео доказі з TruCam зафіксовані номерні знаки не його автомобіля, були спростовані зокрема тим, що під час використання TruCam іншого автомобіля, схожим з його, поряд не було. Клопотання водія про перенесення розгляду справи до приміщення УПП в Закарпатській області було відхилено, оскільки на місці події було достатньо доказів для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. У зв`язку з вказаним щодо ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДПО18 №708949 від 24.06.2020. Також поліцейський просить вважати додатком до постанови фото з приладу TruCam та відео з камери. (а.с.64-65)

Згідно з Постанови Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Однак в даному випадку у розпорядженні суду є такі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення: фото та відео порушення із приладу TruCam 000618, відео з місця винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, документи, що підтверджують дійсність повірки вимірювача швидкості та документи, підтверджуючі сертифікацію вимірювача швидкості, тому з огляду на вищевказане, суд приймає рапорт працівника полії в якості доказу вчинення правопорушення, оскільки в ньому містися відомості, які мають важливе значення для вирішення справи, які не суперечать іншим доказам. Твердження відповідача про те, що рапорт не був доданий до постанови про накладення адміністративного стягнення не приймається судом до уваги, оскільки вказаний рапорт, поданий суду при розгляді адміністративної справи, був складений і подавався інспектором поліції Шимко П.Р. вже після винесення постанови про накладення адміністративного стягнення його безпосередньому керівнику як інформування про подію, що мала місце 24.06.2020.

В судовому засіданні встановлено, що інспектори поліції Шимко П.Р. , Мазур М.М. та Архіпова В.С. 24.06.2020 патрулювали село Барвінок Ужгородського району на 805 км траси М-06, що не оспорювалось сторонами. В ході патрулювання ними здійснювалось візуальне спостереження за дотриманням учасниками дорожнього руху установленої ПДР України швидкості руху автомобілів в населених пунктах, яка відповідно до п. 12.4 правил не повинна перевищувати 50 км/год.

В ході візуального спостереження за дотриманням водіями швидкісного режиму в населеному пункті поліцейськими було помічено автомобіль синього кольору «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 , який очевидно рухався із перевищенням швидкості по крайній лівій смузі для руху в напрямку м. Мукачева із м. Ужгорода. Було здійснено вимірювання швидкості автомобіля за допомогою приладу TruCam 000618 та зафіксовано, що автомобіль «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 рухався із швидкістю 97 км/год, що на 47 км/год перевищує встановлене обмеження у 50 км/год. Після виявлення порушення швидкісного режиму поліцейським Шимко П.Р. , за порушення п. 12.4 ПДР України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», автомобіль «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 був зупинений. Водію автомобіля було роз`яснено, що він рухався із перевищенням швидкості, за що на нього буде накладено адміністративне стягнення.

Вказані обставини підтверджуються доданим до відзиву відео з приладу TruCam 000618 при перегляді якого в судовому засіданні видно, що автомобіль синього кольору «КІА Cerato» д.н.з. рухається по крайній лівій смузі в с. Барвінок з м. Ужгорода до м. Мукачево, випереджаючи колону автомобілів, яка рухається по лівій смузі руху. При цьому на відеозаписі чітко видно, що це автомобіль синього кольору, марки «КІА» моделі «Cerato» та видно частково номерний знак автомобіля « НОМЕР_5 ». При перегляді відео також чітко видно час і дату вчинення правопорушення: 11 годин 17 хвилин 24.06.2020. (а.с. 75)

При перегляді в судовому засіданні фото із приладу TruCam 000618 видно, що на фото зафіксовані місце вчинення правопорушення траса М-06 805 км (804км+251м), видно, що порушення швидкісного режиму 97 км/год замість 50 км/год здійснено автомобілем синього кольору, марки «КІА» моделі «Cerato», частково видно номерний знак автомобіля « НОМЕР_5 ». Чітко видно час і дату вчинення правопорушення: 11 годин 17 хвилин 24.06.2020. Крім того видно, що вимірювання швидкості здійснювалось поліцейським Мазур. (а.с. 66)

Після зупинки автомобіля «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 поліцейський Шимко П.Р. , на вимогу водія ОСОБА_1 , пред`явив останньому для перегляду фото і відео з приладу TruCam 000618, на яких зафіксоване порушення ПДР, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських. Тим самим спростовується твердження позивача ОСОБА_1 та його представника Гримута Д.Ю. про те, що відео з приладу TruCam 000618 на місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 надано не було. (а.с. 75)

Надалі, на вимогу ОСОБА_1 , поліцейським надано для огляду свідоцтво про повірку лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam 000618 від 30.09.2019 за №22-01/16656 (а.с. 67). Вказана повірка вказаного вимірювача дійсна до 30.09.2020, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських та переглянутим в судовому засіданні відео, наданого позивачем.

При перегляді в судовому засіданні наявних у справі відеозаписів видно, що інспектором поліції Шимко П.Р. водія ОСОБА_1 було повідомлено про те, що він буде притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за перевищення швидкості в населеному пункті на 47 км/год, оскільки таким перевищенням швидкості був порушений п. 12.4 ПДР України. В свою чергу ОСОБА_1 , категорично не погоджується із звинуваченнями у перевищенні швидкості з огляду на те, що на приладі TruCam 000618 не зафіксований номерний знак його автомобіля, із фото не можна чітко встановити, що саме автомобіль «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 перевищив швидкість.

З твердженням позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Гримута Д.Ю. про те, що ОСОБА_1 не порушував встановлений швидкісний режим в населеному пункті, що відсутні належні і допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд не може погодитись з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 24.06.2020 року в с. Барвінок на 805 км траси М-06 автомобіль марки «КІА» моделі «Cerato» з номерним знаком НОМЕР_5 (на фото та відео не проглядається перший цифровий символ) рухався із швидкістю 97 км/год замість 50 км/год. Не дивлячись на заперечення позивача та його представника про те, що на фото не видно перший цифровий символ, суд вважає, що колір, марка, зафіксовані символи номерного знаку дали інспектору поліції можливість точно ідентифікувати автомобіль «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 , як той що здійснив вказане порушення швидкісного режиму, що підтвердилось в судовому засіданні при співставленні відео і фото з приладу TruCam 000618 з фото ті відео з місця винесення постанови, наданих позивачем і відповідачем. При цьому суд зауважує, що прилад TruCam є приладом, що вимірює швидкість автомобіля з одночасною відео та фото зйомкою правопорушення, а не фіксує номерні знаки автомобіля. Отримані при цьому відео і фото були пред`явлені водієві як доказ при винесенні постанови.

Витягом з Інформаційного порталу Національної поліції підтверджується, що за д.н.з. НОМЕР_1 значиться автомобіль «КІА Cerato» синього кольору. При цьому за д.н.з. НОМЕР_6 значиться автомобіль «Skoda Octavia» чорного кольору. За пошуком д.н.з. від НОМЕР_7 по НОМЕР_3 транспортні засоби не знайдено. (а.с. 84-92).

Твердження позивача та його представника про те, що використання працівниками поліції приладу TruCam не має належних правових підстав, не приймається судом до уваги, оскільки прилад TruCam 000618 пройшов відповідну повірку, строк якої дійсний до 30.09.2020. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16656, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 30.09.2019 р. та чинного до 30.09.2020 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000618 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

При перегляді наданого представником відповідача відео виявлено, що перед ділянкою автодороги, перед с. Барвінок, де здійснювався контроль за швидкісним режимом за допомогою приладу TruCam, встановлений дорожній знак 5.70 «Фото, відео фіксування порушень ПДР». (а.с. 135)

Твердження позивача та його представника про те, що ОСОБА_1 безпідставно не ознайомили з усіма доказами у справі, не приймається судом до уваги, оскільки тому були пред`явлені фото і відеозаписи порушення, зафіксовані приладом TruCam, що підтвердилось при перегляді наявних відеозаписів. Саме показання приладу і вказані фото і відео стали доказами у вказаній справі про адміністративне правопорушення. Твердження про те, що ОСОБА_1 не був ознайомлений з рапортом працівника поліції, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки рапорт і не був доказом вчинення ним правопорушення і не був підставою притягнення до адміністративної відповідальності. В подальшому такий рапорт Шимко П.Р. був доданий до відзиву та прийнятий судом при розгляді цієї адміністративної справи, оскільки інформація, викладена у рапорті, узгоджується із іншими наданими доказами у адміністративній справі, не суперечить показам ОСОБА_1 та переглянутим в судовому засіданні відео.

Твердження позивача та його представника про те, що інспектор поліції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи, на думку суду, не заслуговує на увагу, оскільки всі наявні докази вчинення правопорушення були пред`явлені ОСОБА_1 та оглянуті ним, і тому інспектор правомірно відмовив у перенесенні розгляду справи та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Твердження позивача та його представника про те, що інспектор поліції безпідставно відмовив ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про бажання скористатися правовою допомогою адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на думку суду не може бути прийняте до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надав інспектору відповідне письмове клопотання. Крім того, згідно з наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснень з моменту його зупинки і до моменту винесення постанови минуло більше 1 години 30 хвилин часу, протягом яких ОСОБА_1 відповідного клопотання не заявляв, та маючи таку можливість, не викликав на місце розгляду справи адвоката, враховуючи, що 24.06.2020 це робочий день, відстань до м. Ужгорода становила 8-10 км, і при бажанні мати захисника ОСОБА_1 зміг би це зробити. Згодом, ОСОБА_1 заявив вже під час винесення постанови відповідне усне клопотання, яке на думку суду, було направлене на затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак таке клопотання було відхилено інспектором поліції. При цьому, суд вважає, що права ОСОБА_1 порушені не були.

Твердження позивача про те, що інспектор поліції ОСОБА_1 не роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, спростовував представник відповідача, який стверджував, що інспектор поліції Шимко П.Р. роз`яснив ОСОБА_1 положення ст. 268 КУпАП. При перегляді наявних відео процес роз`яснення інспектором поліції прав ОСОБА_1 не зафіксований, але враховуючи, що сама процедура притягнення до адміністративної відповідальності була дотримана, докази правопорушення надані, постанова про накладення адміністративного стягнення вручена ОСОБА_1 .

Тому суд, враховуючи правову позицію ВС, висловлену у постанові від 22.05.2020 по справі № 825/2328/16, вважає, що допущене інспектором поліції Шимко П.Р. порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення не могло вплинути на кінцевий результат розгляду питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення ПДР України, а саме за порушення швидкісного режиму руху у населених пунктах. Натомість суд вважає, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КІА Cerato» д.н.з. НОМЕР_4 , дійсно перевищив встановлену швидкість руху, що вірно було встановлено інспектором поліції Шимко П.Р. та підтверджено в суді під час розгляду цієї адміністративної справи, і тому ОСОБА_1 правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено, тому вимога позивача про визнання протиправними дій й бездіяльності поліцейського Шимко П.Р про не роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених с. 286 КУпАП; безпідставну відмову в ознайомленні ОСОБА_1 з доказами у справі на його вимогу; безпідставну відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи; безпідставну відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про бажання скористатися правовою допомогою адвоката, задоволенню не підлягає.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Частина друга ст. 258 КУпАП передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до Національної поліції. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Отже, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

За наведених обставин, суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, вірно встановив вину особи у вчинені адміністративного правопорушення, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 222, 251, 258, 280 КУпАП, ст. ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №708949 від 24 червня 2020 року, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов