Справа № 826/1928/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1928/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 07 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарабей» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Скарабей» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі- відповідач) з позовом про:

- визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.09.2017 №135 про анулювання реєстрації платника єдиного податку;

- зобов`язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві повернути ТОВ «Скарабей» на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 29.09.2017, включивши назад ТОВ «Скарабей» до реєстру платників єдиного податку з моменту набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки грошові зобов`язання платником податку сплачені в повній мірі та вчасно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 вересня 2017 року №135 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинити дії щодо відновлення інформації в Реєстрі платників єдиного податку стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Скарабей» як платника єдиного податку з 29 вересня 2017 року.

У задоволені решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Головним управління ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при поданні апеляційної скарги апелянтом заявлено вимогу про заміну сторони у справі її правонаступником, а саме Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві замінити на Головне управління ДПС у м. Києві.

Необхідність здійснення заміни відповідача у справі обґрунтоване припиненням діяльності органів Державної фіскальної служби України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Надаючи правову оцінку клопотанню Головного управління ДПС у м. Києві про заміну відповідача у справі на його правонаступника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 28.03.2018 р. № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві було реорганізовано шляхом її приєднання до Головного управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві припинено.

Положенням про Головне управління ДФС у м. Києві, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 01.02.2019 року, ГУ ДФС у м. Києві є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління Міндоходів у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» (далі - Постанова № 227) та Постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 р. № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» (далі - Постанова № 537), розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. № 682-р «Питання Державної податкової служби», Наказу Державної Податкової Служби України від 12.07.2019 р. № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС», створено Головне управління ДПС у м. Києві, про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідний запис, присвоєно і розпочато реорганізацію Головного управління ДФС у м. Києві.

Відповідно до ч. 1 п. 5 «Положення про Головне управляння Державної Податкової Служби у місті Києві», затвердженого наказом Державної Податкової Служби України від 12.07.2019 р. № 14, Головне управління ДПС у м. Києві є правонаступником усіх прав та обов`язків ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Також, Постановою № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» передбачено забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.

На виконання вимог Постанови № 537 та враховуючи лист ДПС від 28.08.2019 р. № 533/7/99-00-01-01-02 щодо погодження здійснення покладених на Головне управління ДПС у м. Києві функцій, Головним управлінням ДПС у м. Києві розпочато виконання функцій і повноважень Головного управління ДФС у м. Києві, яке реорганізовується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві.

З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що функцію з адміністрування податків та зборів покладено на Головне управління ДПС у м. Києві, відповідач просить заміни неналежного відповідача - Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на належного - Головне управління ДПС у м. Києві.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12 червня 2018 року у справі № 2а-23895/09/1270.

Відтак, Головним управлінням ДПС у м. Києві підтверджено наявність підстав, визначених ст. 52 КАС України, для здійснення заміни відповідача її правонаступником.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне задовольнити подане клопотання та вважає за необхідне допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Державною додатковою інспекцією у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 28.09.2017 №135 про наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, на підставі якого прийнято рішення від 29.09.2017 №135 про анулювання ТОВ «Скарабей» реєстрації платника єдиного податку на підставі абзацу третього пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

Представником позивача до позову додано видрук з особистого кабінету платника податків, відповідно до якого ТОВ «Скарабей» станом на 01.10.2017 було платником єдиного податку третьої групи.

Не погодившись з рішенням про анулювання реєстрації платника єдиного податку, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 ПК України в разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Яку убачається зі змісту акта перевірки від 28.09.2017 №135, встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що виник у платника єдиного податку 01.04.2017 з податку на додану вартість (код платежу 14010100) та який станом на 30.09.2017 склав 1091,30 грн., що є порушенням абзацу восьмого підпункту 298.2.3 статті 298 ПК України.

Відповідно до підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до підпункту 3 підпункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Представники позивача пояснили, що станом на 01.01.2017 ТОВ «Скарабей» отримало статус платника єдиного податку третьої групи. Наведена обставина представником відповідача не заперечувалась. Щодо наявності податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 1091,30 грн. станом на 30.09.2017, встановленого актом перевірки від 28.09.2017 №135, то представники заперечили наявність такого боргу.

Позивачем надано відомість нарахувань і сплати податку на додану вартість з 01.07.2015 по 30.09.2017, підписану директором ТОВ «Скарабей», відповідно до якої залишок на казначейському рахунку на останній день місяця з податку на додану вартість за період з серпня 2016 року по вересень 2017 року не знижувався менше 9979,00 грн.

До позову додано податкові декларації з податку на додану вартість: за 01.2017 сума податку - 14106,00 грн.; за 02.2017 сума податку - 9550.00 грн.; за 03.2017 сума податку - 17417,00 грн.; за 04.2017 сума податку - 22555,00 грн.; за 05.2017 сума податку - 16062,00 грн.; за 06.2017 сума податку - 22567,00 грн.; за 07.2017 сума податку - 6085,00 грн.; за 08.2017 сума податку - 17630,00 грн.

Також, долучено платіжні доручення про сплату податку на додану вартість: від 23.12.2016 №441 на суму 14861,00 грн. за листопад 2016 року; від 25.01.2017 №11 на суму 15005,00 грн. за грудень 2016 року; від 24.02.2017 №22 на суму 14106,00 грн. за січень 2017 року; від 22.03.2017 №35 на суму 9646,00 грн. за лютий 2017 року; від 24.04.2017 №46 на суму 17287,00 грн. за березень 2017 року; від 25.05.2017 №61 на суму 12555,00 грн. за квітень 2017 року; від 23.06.2017 №72 на суму 16062,00 грн. за травень 2017 року; від 20.07.2017 №79 на суму 22568,00 грн. за червень 2017 року; від 28.08.2017 №72 на суму 6085,00 грн. за липень 2017 року; від 25.09.2017 №110 на суму 17630,00 грн. за липень 2017 року.

Представники позивача пояснили, що з урахуванням сум переплати грошові зобов`язання з податку на додану вартість за період 01.2017 по 07.2017 сплачено в повному обсязі. Наведені твердження підтверджуються витягом з облікової картки платника податку на додану вартість ТОВ «Скарабей», поданої представником відповідача разом з відзивом.

Зз облікової картки убачається, що недоїмка з податку на додану вартість у сумі 1091,30 грн. обліковується за ТОВ «Скарабей», починаючи з 30.09.2015 та існувала станом на 31.12.2016. В інтегрованій картці зафіксовано, що 28.07.2015 позивачем сплачено 7688,00 грн. в рахунок оплати грошового зобов`язання. Станом на дату здійснення платежу обліковувалась переплата в розмірі 1188,08 грн. 30.07.2015 відповідачем нараховано 9917,00 грн., внаслідок чого в інтегрованій картці позивача відображено недоїмку в розмірі 1040,92 грн.

Щод послання позивача на те, що в обліковій картці платника податку не відображено сплачені ТОВ «Скарабей» суми податку на додану вартість, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на підтвердження наведено додано платіжні доручення: від 02.07.2015 №113 сплата податку на додану вартість за червень 2015 року - 30000,00 грн.; від 24.07.2015 №125 сплата податку на додану вартість за червень 2015 року - 9920,00 грн.

Згідно з листом Державної казначейської служби України від 23.06.2018 №12-08/287-10412 підтверджено, що 25.07.2015 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на ім`я ТОВ «Скарабей» надійшли кошти в сумі 9920,00 грн.

Відповідачем наведених доводів не спростовано, пояснень з цього приводу не надано.

З огляду на те, що відповідачем не враховано сплату податку на додану вартість відповідно до вказаних платіжних доручень, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів представників позивача про відсутність правових підстав для анулювання реєстрації ТОВ «Скарабей» як платника єдиного податку.

Таким чином, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.09.2017 №135 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві повернути ТОВ «Скарабей» на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 29.09.2017, включивши назад ТОВ «Скарабей» до реєстру платників єдиного податку з моменту набрання рішенням суду законної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 19-3 ПК України державні податкові інспекції: здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків-юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом (підпункти 19-3.1.1-193.1.4).

Колегія суддів зазначає, що за змістом наведених норм податкові інспекції не наділені повноваженнями ведення реєстру платників єдиного податку. Відтак наведена вимога підлягає задоволенню в частині зобов`язання відповідача вчинити дії щодо відновлення інформації в Реєстрі платників єдиного податку стосовно ТОВ «Скарабей» як платника єдиного податку з 29.09.2017. Належним способом виконання рішення в цій частині є повідомлення компетентного органу про необхідність відновлення запису щодо позивача в реєстрі.

Крім того, визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 29.09.2017 №135 про анулювання реєстрації платника єдиного податку є достатнім способом захисту позивача, позаяк підтверджує статус ТОВ «Скарабей» як платника єдиного станом на 29.09.2017. При цьому рішення суду є достатнім для відновлення запису щодо ТОВ «Скарабей» в реєстрі як платника єдиного податку.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9100,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження надання правової допомоги до позовної заяви додано: ордер від 30.01.2018 №369517 на надання правової допомоги; копію договору від 30.01.2018 №1/18 про надання професійної правничої допомоги; платіжне доручення від 31.01.2018 №19 на суму 3000,00 грн. (призначення платежу оплата за послуги згідно договором від 30.01.2018 №1/18). Інших доказів не надано, про їх існування не зазначено. Отже, додані докази підтверджують понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Представником відповідача розмір судових витрат на правничу допомогу не заперечно, клопотання про зменшення такого розміру не заявлено. З урахуванням того, що судом задоволено позовну вимогу, внаслідок чого відновлено інтерес платника податків, враховуючи поведінку відповідача щодо неподання доказів на спростування доводів позивача, що призвело до необхідності збирання додаткових доказів позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 14 вересня 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль