Справа № 120/78/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 вересня 2020 р. Справа № 120/78/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Богоноса М.Б.,

за участю

секретаря судового засідання Михайловського М.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача Піпка А.М., Герасимчука О.О.

відповідача Дрепака Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України, Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у Вінницький окружний адміністративний суд із позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач 1, АМКУ).

У позовній заяві позивач просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10.12.2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 року» в частині Висновку щодо результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 за 2019 рік та даний Висновок;

визнати протиправним та скасувати наказ Антимонопольного комітету України № 1414-ВК від 11.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27.12.2019 року «Про внесення змін до наказу від 11.12.2019 № 1414-ВК»;

поновити ОСОБА_1 на попередній роботі з дня незаконного звільнення 27.12.2019 року;

стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення по день поновлення на попередній роботі;

стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду 140000,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наказом АМКУ № 539-ВК від 08.06.2011, його прийнято на роботу на посаду голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Наказом № 1414-ВК від 11.12.2019 зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27.12.2019 року, який став предметом оскарження у справі, вирішено звільнити його із займаної посади, а датою звільнення вказано 27 грудня 2019 року.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу став наказ Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10.12.2019 року, яким затверджено висновок щодо результатів службової діяльності голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України у 2019 році, зокрема і в частині позивача.

Своє звільнення ОСОБА_1 вважає неправомірним, оскільки, на його думку, відповідачем допущено ряд процедурних порушень, які стали причиною звільнення без правових підстав.

Як зазначив позивач, до незаконного звільнення призвели такі протиправні дії та рішення відповідача:

затвердження завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця за 2019 рік із порушенням строків встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 р № 640 «Про затвердження Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців». Позивач вважає, що несвоєчасне затвердження завдань призвело до порушення його прав на отримання відповідного строку для їх виконання;

після виконання завдань за 2019 рік, відповідач несвоєчасно ознайомив його із результатами оцінювання, що призвело до обмеження його прав на оскарження результатів оцінювання і навіть після подання скарги на результати оцінювання така скарга розглянута відповідачем із порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 р. № 640. Позивач вважає, що внаслідок незаконності наказу про затвердження висновку про результати оцінювання його службової діяльності є незаконним звільнення його із займаної посади.

Як зазначив позивач, приймаючи спірні накази відповідач ґрунтував їх на тому, що в Результатах від 27.11.2019 року позивач отримав загальну негативну оцінку, зокрема, тому що на оцінку у 2 бали оцінено завдання № 2. Позивач не погоджуючись із оцінкою поставленого йому за виконання завдання під № 2, та не оспорюючи оцінок виконання інших завдань, вказує, що в поставлених йому 18.01.2019 року Завданнях (завдання № 2) зазначено «Забезпечення роботи Тимчасових адміністративних колегій Комітету» та визначено такі Ключові показники результативності, ефективності та якості «Надано пропозицій щодо проведення Тимчасової адміністративної колегії Комітету (не менше 2). Строк виконання «І-ІІІ квартал 2019».

Позивач вказав, що з метою виконання Завдання від 18.01.2019 ним внесено чотири пропозиції щодо прийняття рішень у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на засіданнях Тимчасових адміністративних колегій Антимонопольного комітету України, зокрема проти ТОВ «Фуд Девелопмент» (лист від 05.02.2019 № 52-02/229), на виконання доручення Комітету від 04.03.2019 № 13-01/199 матеріали справи передано до АМКУ; проти комунального підприємства Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» (лист від 15.04.2019 № 52-02/765), погоджено винесення на ТАК (лист від 01.07.2019 № 130-29/04-8345); проти Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (лист від 19.07.2019 № 52-02/1593), доцільно прийняти рішення адмінколегією Відділення; проти Хмільницької міської ради (лист від 24.07.2019 № 52-02/1624), визнано розглянути на Тимчасовій адмінколегії, відмови у винесенні на ТАК немає, проект подання про попередні висновки необхідно доопрацювання.

Однак за виконання цього завдання поставлено « 2» бали, з наступним обґрунтуванням: «завдання виконано, але із залученням до виконання завдання інших осіб. Під час виконання роботи державний службовець погребував коригування проектів».

Вважаючи необґрунтованою оцінку у 2 бали за виконання завдання № 2 позивач зазначає, що згідно Результатів відповідач визначив, що позивачем завдання виконано із залученням інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував коригування проектів), але не вказано на те, що таке коригування було суттєвим. Крім того, відповідач в жодному документі не зазначив із залученням яких саме інших осіб позивач виконав завдання, не обґрунтував суттєвість коригування проектів, що здійснено ними. Підсумовуючи позивач зазначає, що за виконане завдання йому мала бути виставлена оцінка у 3 бали і в такому разі середній бал складе 2,67, що обраховується таким чином (1 + 3 + 4) / 3 = 2,67, що є позитивною оцінкою за результатом оцінювання.

Також, на думку позивача, вагомим доказом незаконності оскаржуваних наказів є те, що вони прийняті з порушенням положень ст. 58 Конституції України.

Деталізуючи позов у цій частині позивач зазначив, що Законом України № 117-ІХ від 19.09.2019 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади», що набрав чинності 25.09.2019 року, в статті 44 Закону України «Про державну службу» у частині шостій слова «не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності» замінено словами «за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення)».

Відтак, на думку позивача, Законом № 117-ІХ від 19.09.2019 року введено відповідальність за негативні результати оцінювання державного службовця у формі звільнення з роботи, а виходячи з конституційного принципу незворотності дії закону в часі, позивач міг бути притягнутий до такої міри відповідальності лише за вчинення ним дій після набрання цим законом чинності, тобто після 25.09.2019 року. Тоді як пропозиції щодо проведення Тимчасової адміністративної колегії, які оцінював відповідач, позивач надав до 25.09.2019 року: 02.04.2019 року, 15.04.2019 року, 19.07.2019 року, 24.07.2019 року.

Тому позивач вважає, що на час внесення пропозицій, навіть у разі якщо такі визнано неналежними, до нього могла бути застосована лише така міра відповідальності як повторне оцінювання результатів його службової діяльності, а не звільнення.

Обґрунтовуючи порушення процедури звільнення позивач зіслався і на те, що йому неправомірно в день звільнення не було видано належно оформленої трудової книжки і з ним не проведено повного розрахунку при звільненні.

Підсумовуючи позивач вказує, що внаслідок видання незаконного наказу про його звільнення він підлягає поновленню на роботі, а відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то в її обґрунтування позивач зазначив, що незаконне звільнення призвело до його моральних страждань, він втратив душевний спокій, нормальні життєві зв`язки, через безпідставне звільнення вимушений докладати додаткових зусиль для відновлення своїх прав, налагодження стосунків з оточуючими. Також позивач звернув увагу суду на те, що внаслідок прийняття оскаржуваних наказів він отримав істотний розлад здоров`я, що підтверджують лікарняні листи та виписка з історії хвороби.

Ухвалою від 11.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи. Призначено справу до судового розгляду на 16.01.2020 о 10:00 год.

Цією ж ухвалою у відповідача витребувано інформацію про середньомісячний та середньоденний заробіток ОСОБА_1

07.02.2020 Антимонопольним комітетом України подано заяву про продовження строку для подання відзиву. Також подано пояснення з приводу витребування інформації про середньомісячний та середньоденний заробіток ОСОБА_1 у якому відповідач 1 зазначив, що не має змоги надати довідку, оскільки нарахування заробітної плати відноситься до компетенції Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

10.02.2020 та 11.02.2020 на адресу суду надійшли клопотання позивача про призначення судово - психологічної експертизи.

11.02.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи відзив, відповідач 1 зазначає, що позивач обіймав посаду голови Відділення та як керівник територіального органу державної влади згідно пункту 2 частини другої статті 6 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон від 10.12.2015 № 889-VIII) відноситься до посади категорії «Б» державних службовців.

Відповідач 1 звертає увагу суду на те, що на підставі Закону від 10.12.2015 № 889-VIII було проведено оцінювання результатів службової діяльності позивача.

Процедуру оцінювання регулював чинний на момент оцінювання Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 (далі -Типовий порядок від 23.08.2017 № 640).

Відповідно до п. 47 Типового порядку від 23.08.2017 № 640, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», здійснюється відповідно до статті 11 Закону. У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу (п. 48 Типового порядку від 23.08.2017 № 640).

Відповідач 1 зазначає, що за результатами оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2018 рік 16.11.2018 було визначено негативний середній бал (оцінку) (2,33) та наказом в.о. керівника апарату Комітету від 14.12.2018 № 1119-ВК затверджено висновок про результати оцінювання службової діяльності, зокрема, ОСОБА_1 .

Не погодившись з відповідним висновком, ОСОБА_2 подано в.о. керівника апарату Комітету скаргу від 03.12.2018 б/н на висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності за 2018 рік.

За результатами розгляду скарги позивача, в. о. керівника апарату Комітету наказом від 17.01.2019 № 67-ВК скасовано висновок, щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 , затверджений наказом керівника апарату Комітету від 14.12.2018 № 1119-ВК та, у відповідності до приписів п. 50 Типового порядку від 23.08.2017 № 640, повторно було проведено етапи оцінювання, а саме визначення результатів виконання завдань (16.01.2019) та затвердження висновку (наказ в.о. керівника апарату Комітету від 17.01.2019 № 67-ВК).

Враховуючи зазначені обставини, ОСОБА_1 18.01.2019 було визначено нові завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорії «Б» або «В». А відтак, відповідач 1 вважає безпідставними твердження позивача, що Завдання були затверджені з порушенням встановлених строків.

Також відповідач зазначає, що наказом в. о. керівника апарату Комітету від 30.10.2019 № 1238-ВК «Про визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету у 2019 році» затверджено список голів територіальних відділень Комітету, визначення результатів виконання завдань яких проводилось у 2019 році, та встановлено строк визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету.

Вказаним наказом, встановлено, зокрема, термін проведення оціночних співбесід керівником апарату Комітету з головами територіальних відділень Комітету, оцінювання результатів службової діяльності яких проводилось у 2019 році, а також заповнення ним Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік за формою згідно з додатком 8 до Типового порядку від 23.08.2017 № 640 у частинах виставлення балів, визначення оцінки та її обґрунтування, визначення потреб у професійному навчанні, а саме з 18.11.2019 до 06.12.2019.

На виконання вищезазначеного наказу, ОСОБА_1 подано звіт про виконання завдань за 2019 рік і керівником апарату Комітету 25.11.2019 проведено з позивачем оціночну співбесіду та 27.11.2019 заповнено форму щодо результатів виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік.

Відповідач 1 вказує, що на виконання ч. 4 ст. 44 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII Наказом № 1404-ВК затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень Комітету за 2019 рік, з яким позивача було ознайомлено 10.12.2019, тобто в день видання цього наказу, шляхом надсилання копії відповідного наказу на електронну адресу Відділення.

З огляду на вказане, відповідач 1 вважає помилковими твердження позивача, про те, що АМКУ несвоєчасно ознайомлено його з результатами оцінювання.

На думку відповідача 1 є також безпідставними посилання позивача на порушення порядку розгляду його скарги на результати оцінювання, оскільки скаргу розглянуто у спосіб та строки передбачені ст. 11 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII.

Тому, зазначає відповідач 1, наказом керівника апарату Комітету від 11.12.2019 № 1414-ВК «Про звільнення ОСОБА_1 » (зі змінами внесеними наказом в.о. керівника апарату Комітету від 27.12.2019 № 1494-ВК) позивача, з огляду на отримання ним негативної оцінки за результатами оцінювання його службової діяльності за 2019 рік, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, правомірно звільнено з посади Голови Вінницького обласного територіального відділення Комітету.

Враховуючи вищевикладене, відповідач 1 звертає увагу суду на те, що звільнення позивача є закономірним наслідком отриманої ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2019 рік та повністю узгоджується із чинною на момент прийняття наказу нормою п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII. А саме оцінювання, за словами відповідача 1, проведено у чіткій відповідності із вимогами Закону від 10.12.2015 № 889-VIII та чинного на момент його проведення Типового порядку від 23.08.2017 № 640.

11.02.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення додаткових доказів.

Ухвалою від 11.02.2020 розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження та замінено призначене на 11.02.2020 засідання для розгляду справи № 120/78/20-а по суті підготовчим судовим засіданням у справі.

Ухвалою від 11.02.2020 залучено до участі у справі у процесуальному статусі співвідповідача Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач 2).

17.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи відповідь на відзив, позивач із мотивів вказаних у позовній заяві, наводить спростування аргументів відповідача про дотримання процедури оцінювання результатів службової діяльності. Звертає увагу суду на порушення строків затвердження завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, необ`єктивність оцінювання виконаного завдання під № 2, порушення його права на ознайомлення із результатами оцінювання, недотримання процедури розгляду його скарги на результати оцінювання.

В подальшому, на думку позивача, незаконний висновок про результати оцінювання його службової діяльності за 2019 рік, став підставою для неправомірного звільнення, а при звільненні відповідачем ще й застосовано норму п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, у редакції яка не підлягала застосуванню.

17.02.2020 на адресу суду від представника позивача надійшли клопотання про витребування у Антимонопольного комітету України додаткових доказів, заява про зміну предмета позову.

У підготовчому судовому засіданні 27.02.2020, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання Антимонопольного комітету України про продовження строку для подання відзиву.

Ухвалою від 27.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів у справі.

Ухвалою від 27.02.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судово - психологічної експертизи у справі.

Ухвалою від 27.02.2020 занесеною до протоколу судового засідання прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог.

Усними ухвалами постановленими 27.02.2020 судом встановлено відповідачам строк для подання заперечення на відповідь на відзив, а також продовжено строк підготовчого засідання.

05.03.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Також відповідачем 2 надано витребувану судом довідку про середньомісячний та середньоденний заробіток ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи відзив відповідач 2 зазначає, що заперечує у частині позовних вимог адресованих до Територіального відділення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

10.03.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про надіслання копій матеріалів справи на електронну адресу

12.03.2020 Антимонопольним комітетом України подано заперечення на відповідь на відзив.

У запереченнях відповідач 1 не погоджується із доводами відповіді на відзив та у їх спростування оперує тими аргументами, що вказані у відзиві на позовну заяву.

17.03.2020, 18.03.2020 та 19.03.2020 Антимонопольним комітетом України та стороною позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину на території Україні.

У підготовчому судовому засіданні 19.03.2020 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання сторін та відкладено підготовче засідання на 09.04.2020.

03.04.2020 та 09.04.2020 від Антимонопольного комітету України та представника позивача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням карантину на території Україні.

У підготовчому судовому засіданні 09.04.2020 ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання сторін та відкладено підготовче засідання на 19.05.2020.

12.05.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 12.05.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

19.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 19.05.2020, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання на 03.06.2020.

25.05.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.05.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

02.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою.

03.06.2020 судом проведено підготовче судове засідання, у якому постановлено усні ухвали про витребування у відповідача 1 додаткових доказів та оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні.

17.06.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 19.06.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

26.06.2020 від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та про витребування доказів.

26.06.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи призначеної на 01.07.2020 без його участі.

26.06.2020 Антимонопольним комітетом України надано витребувані судом 03.06.2020 додаткові докази.

30.06.2020 від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

01.07.2020 від відповідача 1 надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі.

01.07.2020 судом проведено підготовче судове засідання, у якому постановлено усні ухвали про відмову у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, про задоволення клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи та долучено до матеріалів справи витребувані судом 03.06.2020 в Антимонопольного комітету України додаткові докази.

Крім цього у підготовчому судовому засіданні 01.07.2020 також встановлено порядок з`ясування обставин у справі та порядок дослідження доказів під час розгляду адміністративної справи по суті.

Ухвалою від 01.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 18.08.2020 о 09:30 год.

20.07.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.08.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 18.08.2020, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи на 25.08.2020.

19.08.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 19.08.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

25.08.2020 на адресу суду від позивача надійшов письмовий документ «Вступне слово», у якому позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У судовому засіданні 25.08.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 04.09.2020 у зв`язку із аварійним відключенням електропостачання у приміщенні суду.

27.08.2020 на адресу суду від відповідача 1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 27.08.2020 задоволено клопотання відповідача 1 про допуск його представника до участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.08.2020 та 04.09.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.09.2020 позивач та його представник підтримали позовні вимоги із підстав вказаних у позові, а представники відповідача 1 та 2 заперечили проти задоволення позову, аргументуючи свою позицією тими мотивами, що вказані у поданих ними заявах по суті справи.

У судовому засіданні 04.09.2020 за клопотанням позивача постановлено усні ухвали про оголошення перерви у судовому засіданні тривалістю до однієї години. В подальшому розгляд справи продовжено без участі представника відповідача 1, який погодився на продовження судового засідання за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заяви сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Наказом Антимонопольного комітету України від 08.06.2011 № 539-ВК ОСОБА_1 призначено на посаду голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (а.с.11).

З метою проведення оцінювання результатів службової діяльності позивача як державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б", 18.01.2019 затверджено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорій "Б" і "В" (а.с.12, 123-124, т.1).

Наказом в. о. керівника апарату Антимонопольного комітету України від 30.10.2019 № 1238-ВК «Про визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету у 2019 році» затверджено список голів територіальних відділень Комітету, визначення результатів виконання завдань яких проводилось у 2019 році, та встановлено строк визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету.

Вказаним наказом, також встановлено, зокрема, термін проведення оціночних співбесід керівником апарату Антимонопольного комітету України з головами територіальних відділень Комітету, оцінювання результатів службової діяльності яких проводилось у 2019 році, а також заповнення ними Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік за формою згідно з додатком 8 до Типового порядку від 23.08.2017 № 640, визначення оцінки та її обґрунтування, визначення потреб у професійному навчанні, а саме з 18.11.2019 до 06.12.2019 (а.с.125-127, т.1).

На виконання вищезазначеного наказу, ОСОБА_1 подано звіт про виконання завдань за 2019 рік і керівником апарату Антимонопольного комітету України 25.11.2019 проведено із позивачем оціночну співбесіду та 27.11.2019 заповнено форму щодо результатів виконання завдань позивачем за 2019 рік (а.с.13-16, 22-23, 128-139).

Наказом відповідача від 10.12.2019 № 1404-ВК затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України за 2019 рік (а.с.140, т.1). У підсумку, позивачу затверджено негативну оцінку його службової діяльності за 2019 рік.

Не погодившись з відповідним висновком, позивачем подано до в.о. керівника апарату Антимонопольного комітету України скаргу від 08.12.2019 на результати оцінювання його службової діяльності за 2019 рік (а.с.24-26, 141-145, т.1).

Наказом керівника апарату Антимонопольного комітету України від 10.12.2019 № 1404-ВК затверджено висновки оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України у 2019 році (а.с. 27, 140).

Згідно висновку оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 - голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, йому виставлено негативну оцінку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019) підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Тому, в подальшому Наказом керівника апарату Антимонопольного комітету України від 11.12.2019 № 1414-ВК «Про звільнення ОСОБА_1 » (зі змінами внесеними наказом в.о. керівника апарату Комітету від 27.12.2019 № 1494-ВК) позивача, з огляду на отримання ним негативної оцінки за результатами оцінювання його службової діяльності за 2019 рік, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням абз. 1 ч. 3, 5 ст. 87 Закону від 10.12.2015 № 889-VIII та ч. 3 ст. 40 КЗпП України, звільнено з посади Голови Вінницького обласного територіального відділення Комітету (а.с.28).

Підставою внесення змін у Наказ від 11.12.2019 № 1414-ВК наказом від 27.12.2019 № 1494-ВК стала тимчасова непрацездатність позивача у період із 11.12.2019 по 26.12.2019, а зміни стосувалися дати його звільнення.

Не погоджуючись із наказами від 10.12.2019 № 1404-ВК та від 11.12.2019 № 1414-ВК, зі змінами внесеними наказом в.о. керівника апарату Комітету від 27.12.2019 № 1494-ВК, з метою їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди, позивач звернувся із цим позовом до адміністративного суду.

Надаючи оцінку аргументам сторін щодо дотримання процедури звільнення та як наслідок звільнення позивача без достатніх правових підстав, суд враховує наступне.

Безспірно встановлено, що завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця затверджені для позивача 18.01.2019.

Судом з`ясовано, що завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності за 2019 рік для позивача затверджено у січні 2019 року, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 за результатами оцінювання службової діяльності за 2018 рік 16.11.2018 було визначено негативний середній бал (оцінку) (2,33) та наказом в.о. керівника апарату Комітету від 14.12.2018 № 1119-ВК затверджено висновок про результати оцінювання службової діяльності, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 108-113, т.1 )

Не погодившись з відповідним висновком, позивачем подано скаргу від 03.12.2018 б/н на висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності за 2018 рік (а.с. 115-118, т.1).

За результатами розгляду скарги позивача, наказом від 17.01.2019 № 67-ВК скасовано висновок, щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 , затверджений наказом керівника апарату Комітету від 14.12.2018 № 1119-ВК як наслідок, щодо нього повторно було проведено такі етапи оцінювання як визначення результатів виконання завдань (16.01.2019) та затвердження висновку (а.с. 119-124).

На наступний день після цього - 18.01.2019 позивачу визначено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2019 рік (а.с. 123-124, т.1).

Під номером 2 затверджено Завдання «Забезпечення роботи Тимчасових адміністративних колегій Комітету» зі строком виконання І-ІІІ квартал 2019 року (а.с. 12, т.1).

14.11.2019 позивачем подано звіт про виконання завдань та досягнення ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності за звітний період 2019 рік (а.с. 13-16).

25.11.2019 проведено оцінювання виконання завдань та оціночну співбесіду.

27.11.2019 сформовано документ «Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік» щодо ОСОБА_1 (а.с. 136-139, т.1)

Доказів ознайомлення позивача із вказаним документом у день його оформлення відповідачем не подано.

Однак позивачем визнається, що Результати направлені йому поштою 02.12.2019 та отримані ним 06.12.2019.

Як зазначалося, 10.12.2019 відповідачем 1 прийнято наказ № 1404-ВК «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 році». Цим наказом затверджено негативну оцінку результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення ОСОБА_1 (а.с. 27, т.1)

11.12.2019 відповідачем прийнято наказ № 1414-ВК «Про звільнення ОСОБА_1 » (а.с 28, т.1).

Нормативною підставою для звільнення вказано п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності).

Наказом Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 № 1494-ВК внесено зміни до наказу від 11.12.2019 № 1414-ВК в частині дати звільнення позивача, та п. 1 резолютивної частини наказу викладено у такій редакції: «Звільнити ОСОБА_1 , голову Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 27 грудня 2019 року».

У своєму відзиві відповідач 1 в пояснення причин затвердження для позивача завдань за 2019 рік саме 18.01.2019 вказав, що причиною прийняття рішення у січні 2019 року, а не у грудні 2018 року стало необхідність завершення процедури оцінювання результатів службової діяльності позивача за 2018 рік. Відповідач 1 звернув увагу суду на те, що завершилась така процедура 17.01.2019 і наступного дня (18.01.2019) були затверджені нові Завдання на 2019 рік.

Визначаючись щодо дотримання відповідачем процедури затвердження завдань для позивача на 2019 рік, суд виходить із таких мотивів.

Правові відносини які виникають при оцінюванні результатів службової діяльності державних службовців регулюються нормами Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри, виявлення потреби у професійному навчанні.

Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 11 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII).

Відповідно до ч. 11 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, Кабінетом Міністрів України постановою від 23 серпня 2017 р. № 640 затверджено Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - Типовий порядок від 23 серпня 2017 р. № 640).

Згідно п. 9 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, оцінювання проводиться щороку у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про проведення оцінювання.

Оцінювання проводиться поетапно: визначення та перегляд завдань і ключових показників; оціночна співбесіда (крім випадків, передбачених цим Типовим порядком); визначення результатів оцінювання та їх затвердження (п. 10).

Визначення завдань і ключових показників для державного службовця проводиться у грудні року, що передує звітному, або протягом десяти робочих днів після призначення (переведення) на посаду.

У разі відсутності державного службовця у зв`язку з відпусткою, відрядженням чи його тимчасовою непрацездатністю, а також у випадках, визначених пунктом 6 цього Типового порядку, такі завдання і ключові показники визначаються протягом п`яти робочих днів з дня його виходу на роботу (п. 11).

Державному службовцю встановлюється від двох до п`яти завдань на період, що підлягає оцінюванню (п. 12).

Державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з результатами оцінювання (п. 13).

Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні (п. 28).

Пунктом 29 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 передбачено, що завдання і ключові показники остаточно визначаються уповноваженими особами після їх обговорення з державним службовцем.

Завдання і ключові показники визначаються з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.

У разі внесення змін до зазначених документів завдання і ключові показники можуть переглядатися щокварталу у порядку, передбаченому пунктами 28 і 29 цього Типового порядку (п. 30).

Державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», зазначає результати своєї діяльності у висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за формою згідно з додатком 7 в частині опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.

За результатами оцінювання виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання і досягнення ключових показників, що виставляється з урахуванням критеріїв виставлення балів згідно з додатком 4.

Безпосередній керівник ознайомлює відповідного державного службовця з такими результатами у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу», після цього передає службі управління персоналом висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», з підписом керівника структурного підрозділу та відміткою про ознайомлення відповідного державного службовця (п. 33).

Результати оцінювання затверджуються суб`єктом призначення (п. 34).

Висновок щодо результатів оцінювання з негативною оцінкою може бути оскаржений державним службовцем (п. 41).

Оскарження результатів оцінювання державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про державну службу».

У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу (п. 42).

Висновок щодо результатів оцінювання окремого державного службовця скасовується суб`єктом призначення або судом.

Не підлягає скасуванню висновок щодо результатів оцінювання, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання (п. 43).

Аналізуючи наведені норми Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 суд зазначає, що першим етапом оцінювання є визначення та перегляд завдань і ключових показників (п. 10). За загальним правилом завдання і ключові показники для державного службовця визначаються у грудні року, що передує звітному (п. 11).

При цьому, норми п.п. 13, 29 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 надають державному службовцю право участі в остаточному визначенні завдань і ключових показників, а основним критерієм оцінки стану виконання завдань є їх кількісне та якісне вираження. Результати виконання завдань відображаються у складеному державним службовцем висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності (п. 33), який в подальшому затверджується суб`єктом призначення (п. 34).

Особливістю процедури визначення позивачу завдань і ключових показників за 2019 рік стала необхідність завершення процедури оцінювання результатів службової діяльності позивача за 2018 рік.

Окреслене правовідношення нормами Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 не врегульовувалося, адже п.11 та 39 передбачалися лише особливості строків визначення завдань у разі відсутності державного службовця у зв`язку з відпусткою, відрядженням чи його тимчасовою непрацездатністю, а також у випадках, визначених пунктом 6 та у випадку проведення повторного оцінювання.

Однак за встановлених обставин, суд не вбачає підстав для висновку про визначення позивачу завдань та ключових показників на 2019 рік на шкоду його правам та інтересам виходячи із таких мотивів.

Як встановлено, ОСОБА_1 за результатами оцінювання службової діяльності за 2018 рік 16.11.2018 визначено негативний середній бал (оцінку) (2,33).

Наказом від 14.12.2018 № 1119-ВК було затверджено висновок про результати оцінювання службової діяльності, зокрема, ОСОБА_1 .

Не погодившись з негативною оцінкою, ОСОБА_2 було подано скаргу від 03.12.2018 б/н на висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності за 2018 рік.

Суд зазначає, що згідно чинного на момент визначення результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 за 2018 рік Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, до завершення процедури оскарження висновку щодо результатів оцінювання за 2018 рік з негативною оцінкою, оцінювання його службової діяльності за звітний період не можна вважати завершеним. Адже у випадку негативного для позивача результату розгляду скарги, у відповідності із п. 37 щодо нього повинно було б проводитися повторне оцінювання за 2018 рік, а не формуватися нові завдання для проведення оцінювання службової діяльності за 2019 рік, як вважає позивач.

В іншому випадку могла б скластися ситуація за якої позивач одночасно перебуває у процедурі оскарження результатів оцінювання за 2018 рік (або у процедурі повторного оцінювання за 2018 рік) та чергового оцінювання за 2019 рік. Така ситуація на переконання суду є неприпустимою, з огляду на різні правові наслідки повторного та чергового оцінювання. Зокрема, наслідком не проходження повторного оцінювання було б звільнення позивача до завершення чергового оцінювання за 2019 рік.

До того ж аргументи позивача про порушення його прав на достатній строк виконання завдань на переконання суду є непереконливими ще й з огляду на те, що у відповідності із нормою п. 12 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, державному службовцю встановлюється від двох до п`яти завдань на період, що підлягає оцінюванню. У випадку позивача йому було встановлено лише 3 завдання, що свідчить про врахування його прав та інтересів на встановлення достатнього строку для виконання поставлених завдань.

Як з`ясовано судом, в подальшому за результатами розгляду скарги позивача, наказом від 17.01.2019 № 67-ВК було скасовано висновок, щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 , затверджений наказом керівника апарату Комітету від 14.12.2018 № 1119-ВК. Як наслідок, щодо позивача повторно було проведено такі етапи оцінювання як визначення результатів виконання завдань (16.01.2019) та затвердження висновку (наказ від 17.01.2019 № 67-ВК).

На наступний день після завершення оцінювання за 2018 рік, позивачу 18.01.2019 було визначено завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який обіймає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2019 рік.

Підсумовуючи зазначене, суд не вбачає підстав для висновку про порушення прав позивача у процесі визначення йому завдань на 2019 рік. Більше того, відповідно до норм п. 49 чинного Порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, висновок за результатом оцінювання не можуть бути скасовані, навіть у тому випадку коли процедурні порушення і мали місце, однак такі порушення не впливають на результати оцінювання.

Щодо аргументів позивача про несвоєчасне ознайомлення із результатом оцінювання і як наслідок порушення його прав на оскарження результатів оцінювання, то суд оцінює їх критично із наступних мотивів.

Встановлено, що Наказом в.о. керівника апарату Комітету від 30.10.2019 № 1238-ВК «Про визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету у 2019 році» затверджено список голів територіальних відділень Комітету, визначення результатів виконання завдань яких проводилось у 2019 році, та передбачено строк визначення результатів виконання завдань головами територіальних відділень Комітету (а.с. 125 - 127, т.1).

Вказаним наказом встановлено, зокрема, термін проведення оціночних співбесід, оцінювання результатів службової діяльності яких проводилось у 2019 році, а також заповнення ним Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік за формою згідно з додатком 8 до Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 у частинах виставлення балів, визначення оцінки та її обґрунтування, визначення потреб у професійному навчанні, а саме з 18.11.2019 до 06.12.2019.

ОСОБА_1 було подано звіт про виконання завдань за 2019 рік, після чого керівником апарату АМКУ 25.11.2019 із позивачем проведено оціночну співбесіду та 27.11.2019 заповнено форму щодо результатів виконання завдань ОСОБА_1 за 2019 рік (а.с. 136-139 т. 1).

Відтак, проведення оціночної співбесіди та оформлення документу (додаток № 8 до Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640) - Результатів виконання завдань держаним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік здійснено у встановлені строки.

Судом досліджено письмовий документ - форму № 8 «Результати виконання завдань держаним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік» ОСОБА_1 та встановлено, що така не містить підпису про ознайомлення із нею позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону (ч. 7 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII).

Враховуючи зазначене, відповідачем не спростовано факту не ознайомлення позивача із документом «Результати виконання завдань держаним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік». Проте, ознайомлення із цим документом носить суто інформативний характер, оскільки Закон та Типовий порядок не передбачає його оскарження. Крім цього, як зазначалося вище у мотивувальній частині рішення, відповідно до норм п. 49 чинного Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, висновок за результатом оцінювання не можуть бути скасовані, навіть у тому випадку коли процедурні порушення і мали місце, однак такі порушення не впливають на результати оцінювання.

Тому, суд не погоджується із твердженнями позивача, що не ознайомлення його із вказаним вище документом призвело до порушення його права на оскарження результатів оцінювання службової діяльності, адже норма ч. 7 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачає оскарження затвердженого згідно ч. 4 ст. 44 Закону висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності. При цьому, право позивача на оскарження висновку не може вважатися порушеним, адже на виконання вимог ч. 4 ст. 44 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, відповідачем прийнято Наказом від 10.12.2019 № 1404-ВК яким затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень Комітету за 2019 рік, з яким позивач був ознайомлений у день його прийняття (10.12.2019), що засвідчує його підпис на копії Наказу від 10.12.2019 № 1404-ВК (а.с. 140, т.1).

При цьому позивач безпідставно ототожнює дату оформлення Результатів виконання завдань держаним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2019 рік із завершенням оцінюванням, і як наслідок помилково обраховує строк на ознайомлення із результатами оцінювання, адже згідно Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, завершальним етапом проведення оцінювання є затвердження висновку, а визначення результатів виконання завдань є проміжним етапом. І саме після проведення оцінювання яке завершується затвердженням висновку, починає свій відлік трьох денний строк для ознайомлення із результатом оцінювання (а не результатом виконання завдань) та виникає право у державного службовця на оскарження результатів оцінювання.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем порядку розгляду його скарги на результати оцінювання, то суд вважає їх безпідставними із таких мотивів.

Встановлено, що скарга в порядку ст. 11 Закону України «Про державну службу» оформлена позивачем 08.12.2019 та зареєстрована в АМКУ 09.12.2019 (а.с. 141 - 145 т. 1).

З метою розгляду скарги та на підставі заявленого у скарзі позивачем клопотання, наказом від 13.12.2019 № 1425-ВК для перевірки викладених у скарзі фактів, утворено комісію (а.с. 146 т. 1).

За наслідком перевірки висловлених у скарзі доводів, комісією оформлено висновок (а.с. 150 - 154, т.1).

Листом від 27.12.2019 № 34-29/10-17454 відповідач повідомив позивача про результат розгляду його скарги (а.с. 155-158, т. 1).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 11 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у разі порушення наданих цим Законом прав або виникнення перешкод у реалізації таких прав державний службовець у місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про це, може подати керівнику державної служби скаргу із зазначенням фактів порушення його прав або перешкод у їх реалізації.

У скарзі державний службовець може вимагати від керівника державної служби утворення комісії для перевірки викладених у скарзі фактів.

Керівник державної служби зобов`язаний не пізніше 20 календарних днів з дня отримання скарги надати державному службовцю обґрунтовану письмову відповідь (рішення).

У разі неотримання в установлений частиною третьою цієї статті строк обґрунтованої відповіді на скаргу або незгоди з відповіддю керівника державної служби державний службовець може звернутися із відповідною скаргою до суду.

Аналізуючи обставини розгляду скарги позивача та зазначені норми ст. 11 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, суд дійшов висновку, що відповідач розглянув скаргу у спосіб та строк встановлені Законом. При цьому, незгода позивача із висновками за результатом розгляду скарги зумовлена негативним рішенням щодо нього, та не вказує на порушення встановленої Законом процедури розгляду скарги.

Щодо доводів позивача про належне виконання ним завдання № 2 та необ`єктивне виставлення оцінки « 2» відповідачем у справі, то суд оцінюючи їх керується такими мотивами.

Судом встановлено, що у Завданнях, ключових показниках результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» ОСОБА_1 було визначено 3 завдання (а.с. 12, т.1).

Зокрема, завдання № 1 - виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, завдання № 2 - забезпечення роботи Тимчасових адміністративних колегій Комітету (далі - ТАК) та завдання № 3 - адвокатування конкуренції, запобігання порушенням та сприяння розвитку добросовісної конкуренції.

Результат виконання завдання № 1 оцінено в « 1» бал, результат виконання завдання № 2 оцінено в « 2» бали, а виконання завдання № 3 - у 4 бали (а.с. 22-23, т. 1).

У результаті позивачу визначено середній бал за виконані завдання 2,33 ((1+2+4)/3=2,33), що відповідає негативному результату оцінювання (а.с. 23 зворот, т. 1).

Із підстав позову у цій справі встановлено, що позивач правомірність оцінок виконання завдань № 1 та № 3 не ставить під сумнів, однак не погоджується із кількістю балів проставлених за виконання ним завдання під № 2, вважаючи, що відповідач повинен був оцінити його у 3 бали.

Аналізуючи стан виконання позивачем завдання № 2 суд враховує, що зміст завдання полягав у забезпеченні роботи ТАК Комітету. Ключовим показником результативності, ефективності та якості виконання цього завдання вказано надання пропозицій щодо проведення ТАК Комітету (не менше 2), а строк його виконання - І-ІІІ квартал 2019 року (а.с. 12, т. 1).

Суд встановив, що з метою виконання завдання № 2 позивачем направлялися чотири пропозиції щодо прийняття рішень у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на розгляд ТАК Комітету, а саме: щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» - лист від 05.02.2019 № 52-02/229 (а.с. 207-230, т.1); щодо Комунального підприємства Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» (лист від 15.04.2019 № 52-02/765); щодо Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - лист від 19.07.2019 № 52-02/1593 (а.с. 36-42, т.2); щодо Хмільницької міської ради - лист від 24.07.2019 № 52-02/1624 (а.с. 44-54, т.2).

Щодо пропозиції про прийняття рішень у справі щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції на розгляд ТАК Комітету ТОВ «Фуд Девелопмент», суд встановив, що така пропозиція позивачем подавалася не вперше.

Так, листом від 07.09.2018 № 52-02/1238 позивачем було направлено пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 03-18/03-18 щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» (а.с. 163-182, т.1).

За результатом розгляду внесеної пропозиції листом відповідача від 25.09.2018 № 127-26/09-12565 надано зауваження щодо необхідності детальнішого з`ясування зв`язку між суб`єктами господарювання, відносин контролю між ними і розгляду можливості визначення їх як єдиного суб`єкта господарювання та повідомлено про відсутність складності проведення розслідування, що свідчить про невідповідність даної пропозиції критеріям Порядку та про передчасність винесення даного питання на розгляд ТАК Комітету (а.с. 183-184, т.1).

Листом від 06.11.2018 № 52-02/1620 за підписом позивача повторно направлено доопрацьовану пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 03-18/03-18 щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» (а.с. 185-204, т. 1).

За результатом розгляду доопрацьованої пропозиції листом Комітету від 20.11.2018 № 127-26/09-15399 повідомлено про відсутність складності проведення розслідування, що кваліфіковано як невідповідність пропозиції встановленим критеріям та відповідно, про недоцільність винесення питання на розгляд ТАК Комітету (а.с. 205-206, т. 1).

Листом від 05.02.2019 № 52-02/229 позивачем втретє направлено доопрацьовану пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 03-18/03-18 щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» (а.с. 207-231, т.1).

За результатом розгляду втретє доопрацьованої пропозиції листом Комітету від 14.02.2019 № 127-29/09-2129 позивача повідомлено про відсутність складності проведення розслідування, що свідчить про невідповідність цієї пропозиції встановленим критеріям та відповідно, про недоцільність винесення даного питання на розгляд ТАК Комітету (а.с. 231, т.1).

Надаючи оцінку стану виконання завдання у частині внесення позивачем пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі щодо ТОВ «Фуд Девелопмент», суд встановив, що позивачем внесення цієї пропозиції було заявлене у процесі його оцінювання за 2018 рік. Зокрема позивачем 16.01.2019 заповнено форму Висновку щодо результатів оцінювання його службової діяльності за 2018 рік та серед досягнутого результату по завданню № 3, з поміж іншого, ним зазначалося направлення пропозиції про прийняття рішення на ТАК Комітету у справі № 03-18/03-18 щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» (а.с. 121, т. 1). Про внесення ним цієї пропозиції з метою виконання завдань за 2018 рік свідчить і поданий ним звіт (а.с. 32, т.2).

При цьому, враховуючи зміст переписки між позивачем та АМКУ яка пов`язана із пропозицією про прийняття рішення ТАК Комітету у справі щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» у період із 07.09.2018 по 05.02.2019, суд доходить висновку, що листи позивача від 05.02.2019 № 52-02/229 є способом усунення недоліків поданих ще у 2018 пропозицій, а не самостійною пропозицією спрямованою на забезпечення роботи ТАК Комітету.

Крім цього, суд не погоджується із твердженням сторони позивача про те, що для виконання завдання по забезпеченню роботи ТАК Комітету достатнім є сам факт направлення пропозицій, незалежно від її якісних характеристик та від перспектив її розгляду ТАК Комітету.

У цьому контексті суд враховує, що в силу п. 10 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

З метою забезпечення якісного, своєчасного подання та погодження матеріалів для винесення на засідання ТАК Комітету діє Порядок взаємодії структурних підрозділів Комітету та його територіальних відділень під час підготовки до засідання ТАК Комітету за пропозиціями територіальних відділень, який затверджений наказом Голови Комітету від 23.06.2018 № 68 (далі - Порядок від 23.06.2018 № 68) (а.с. 160-161,т.1).

Пунктом 3 Порядку від 23.06.2018 № 68 передбачені критерії до проектів рішень за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, або до проектів рекомендацій (відповідно до статті 46 Закону України «Про захист економічної конкуренції»), які вносяться на засідання ТАК Комітету та які характеризуються: складністю проведення дослідження, розслідування; вагомістю вжиття органом Комітету заходів щодо припинення наслідків порушень; тривалістю, системністю порушення; порушення зачіпає права широкого кола споживачів, тощо.

Пунктом 5 Порядку від 23.06.2018 № 68 передбачено, що проекти процесуальних документів, що пропонуються для винесення на розгляд засідання ТАК Комітету, погоджуються, зокрема, структурним підрозділом Комітету, до галузевої спеціалізації якого належить ринок, на якому виявлено порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 6 Порядку від 23.06.2018 № 68 встановлено, зокрема, що за результатом розгляду та опрацювання документів галузевий структурний підрозділ Комітету за участю юридичної служби готує лист до територіального відділення Комітету про погодження та достатність доказів для внесення на засідання ТАК Комітету або не погодження (із зазначенням недоліків, які потрібно усунути або недостатністю інформації для винесення на засідання ТАК Комітету).

Відтак, суд погоджується із аргументами відповідача про те, що сам факт внесення позивачем пропозиції щодо розгляду справи ТАК Комітету щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» не може вважатися належним способом виконання завдання. Для того, щоб завдання зміст якого полягав у забезпеченні роботи ТАК Комітету вважалося виконаним, пропозиція повинна відповідати встановленим Порядком від 23.06.2018 № 68 критеріям, оскільки в іншому разі ігнорується вимога щодо якості пропозиції та втрачається практична цінність внесеної пропозиції.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що пропозиція розгляду справи ТАК Комітету щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» не могла бути врахованою з метою оцінки виконання позивачем завдання № 2 як з огляду на те, що її враховано при оцінюванні позивача у 2018 році так і з огляду на невідповідність її встановленим Порядком від 23.06.2018 № 68 критеріям.

Відносно пропозиції щодо прийняття ТАК Комітету рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств», суд встановив, що така пропозиція позивачем теж подавалася не вперше.

Зокрема, листом від 29.12.2018 № 52-02/1842 Відділенням було направлено пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 04-10/06-18 щодо КП Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» (а.с. 232 - 244, т. 1).

Після опрацювання вказаної пропозиції, листами АМКУ від 31.01.2019 № 130-20.4.2/08-1277 та від 01.07.2019 № 130-29/04-8345 позивача повідомлено про необхідність її доопрацювання у робочому режимі (а.с. 245 - 246, т.1).

Листом від 29.08.2019 № 52-02/1767 позивачем повторно направлено доопрацьовану пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 04-10/06-18 щодо КП (а.с. 248.т.1 - 13, т.2)

За результатом розгляду доопрацьованої пропозиції листом Комітету від 27.09.2019 № 130-29/01-12387 очолюване позивачем відділення повідомлено про опрацювання та погодження доданої редакції подання з попередніми висновками у справі № 04-10/06-18 щодо КП (а.с. 14, т. 2).

Листом від 17.10.2019 № 52-02/2070 позивачем було направлено проект рішення у справі № 04-10/06-18 щодо КП на розгляд ТАК Комітету та 25.11.2019 ТАК Комітету прийнято рішення № 92-р/тк у справі № 04-10/06-18 щодо КП «ККП» (а.с. 15-35, т.2).

З урахуванням вказаного, суд доходить висновку, про відповідність пропозиції щодо прийняття ТАК Комітету рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» встановленим Порядком від 23.06.2018 № 68 критеріям. Однак, як встановлено судом, Завдання для позивача встановлені 18.01.2019, а пропозиція розгляду справи ТАК Комітету щодо КП «ККП» була подана ОСОБА_1 29.12.2018, тобто ще до встановлення йому Завдань.

При цьому, зміст листування між позивачем та АМКУ в період від 29.12.2018 по 17.10.2019 вказує на те, що метою направлення позивачем у 2019 році листів, було доопрацювання завдання яке ним виконано у попередньому звітному році, а не виконання нового завдання.

Крім того суд встановив, що позивачем 16.01.2019 заповнено форму Висновок щодо результатів оцінювання його службової діяльності за 2018 рік (а.с. 120-122, т.1). Серед досягнутого результату по завданню № 3, з поміж іншого, зазначено направлення пропозиції про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 04-10/06-18 щодо КП. Тому, досліджувана пропозиція враховувалося під час оцінювання службової діяльності позивача у 2018 році, що виключає підстави для її врахування в цілях оцінювання результатів службової діяльності позивача у 2019 році.

Надаючи оцінку пропозиції розгляду справи на ТАК Комітету щодо Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, суд враховує наступне.

Листом від 19.07.2019 № 52-02/1593 позивачем направлено пропозицію про прийняття рішення на ТАК Комітету у справі № 03-10/16-19 щодо Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру) (а.с. 36-43, т.2).

За результатом опрацювання пропозиції листом відповідача від 01.08.2019 № 130-29.5/01-9829 позивача повідомлено про відсутність складності проведення розслідування (а.с. 43, т.2). Це дає підстави для висновку про невідповідність цієї пропозиції критеріям встановленим Порядком від 23.06.2018 № 68.

Тому, враховуючи норми п. 10 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640, п.п. 3, 5, 6 Порядку від 23.06.2018 № 68, сам факт направлення пропозиції, незалежно від її якісних характеристик та від розгляду ТАК Комітету, не може кваліфікуватися як виконання позивачем завдання № 2.

Надаючи оцінку пропозиції розгляду справи на ТАК Комітету щодо Виконавчого комітету Хмільницької міської ради, суд враховує наступне.

Листом від 24.07.2019 № 52-02/1624 позивачем направлено пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 04-10/17-19 щодо Виконавчого комітету Хмільницької міської ради (а.с. 44-54, т.2).

За результатом розгляду пропозиції, листом АМКУ від 16.09.2019 № 128-29.2/01-11633 вказано на недоліки пропозиції та повідомлено про необхідність доопрацювання проекту подання з попередніми висновками у справі № 04-10/17-19 (а.с. 55, т.2).

Вже після закінчення встановленого для позивача терміну виконання завдання № 2 (строк виконання завдань І-ІІІ квартал 2019), листом від 01.10.2019 № 52-02/1996 позивачем повторно направлено доопрацьовану пропозицію про прийняття рішення ТАК Комітету у справі № 04-10/17-19 щодо Виконавчого комітету (а.с. 56 - 66, т.2).

При цьому суд звертає увагу, що доопрацьована пропозиція крім того, що подана по закінченню строків виконання завдань, ще й за своїм змістом відтворює пропозицію у редакції від 24.07.2019. Це вказує як на порушення строків виконання завдання так і на формальний підхід державного службовця при його виконанні.

Як наслідок, за результатом опрацювання пропозиції від 01.10.2019, листом АМКУ від 22.10.2019 № 128-29.5/01-13658 позивачу повторно вказано на невідповідність пропозиції встановленим критеріям та необхідність доопрацювання проекту подання з попередніми висновками у справі № 04-10/17-19 (а.с. 67, т.2). Виявлені недоліки пропозиції призвели до того, що на засіданні ТАК Комітету не розглядалася справа № 04-10/17-19 щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку, що сам факт направлення пропозиції розгляду справи на ТАК Комітету щодо Виконавчого комітету Хмільницької міської ради, не може кваліфікуватися як виконання позивачем завдання № 2, оскільки пропозиція внесена 24.07.2019 потребувала доопрацювання, до коригування та направлення пропозиції від 01.10.2019 позивач підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, адже внесена пропозиція не призвела до забезпечення роботи ТАК Комітету, як цього вимагало поставлене позивачу Завдання № 2.

Надавши оцінку обставинам щодо виконання позивачем Завдання № 2, суд доходить таких висновків: пропозиція розгляду ТАК Комітету справи щодо ТОВ «Фуд Девелопмент» правомірно відповідачем не врахована з метою оцінки виконання позивачем Завдання № 2 як з огляду на те, що її враховано при оцінюванні позивача у 2018 році так і з огляду на невідповідність її встановленим Порядком від 23.06.2018 № 68 критеріям; пропозиція розгляду ТАК Комітету справи щодо Комунального підприємства Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» правомірно не врахована відповідачем з метою оцінки виконання позивачем Завдання № 2 з огляду на те, що її враховано при оцінюванні позивача у 2018 році; пропозиція розгляду ТАК Комітету справи щодо ГУ Держгеокадастру не використана та не могла бути використана ТАК Комітету через необхідність суттєвого доопрацювання (на що вказують листи про повернення її на доопрацювання), недоліки пропозиції нівелювали її практичну цінність адже не призвели до виконання поставлених завдань у спосіб забезпечення роботи ТАК Комітету; пропозиція розгляду ТАК Комітету справи щодо Виконавчого комітету Хмільницької міської ради не використана ТАК Комітету через необхідність її суттєвого доопрацювання, дії з метою її доопрацювання вчинялись по закінченню строків виконання завдань, до коригування та направлення пропозиції від 01.10.2019 позивач підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, адже внесена пропозиція не призвела до забезпечення роботи ТАК Комітету, як цього вимагало поставлене позивачу Завдання № 2.

Оцінюючи аргументи позивача про наявність підстав для оцінки виконаного ним завдання № 2 у « 3» бали, суд враховує, що критерії виставлення балів затверджені Додатком № 4 до Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640.

Відповідно до Критеріїв, на 1 бал оцінюється завдання у такому випадку:

«Завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо».

На 2 бали оцінюється завдання у такому випадку:

«Завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо».

На 3 бали оцінюється завдання у такому випадку:

«Завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки».

Тому, враховуючи зроблені вище висновки про результат виконання позивачем завдання № 2, суд критично оцінює доводи позивача про наявність підстав для його оцінки трьома балами, оскільки завдання не можна охарактеризувати як такі, що виконані своєчасно, а їх результат не міг повною мірою використовуватися в роботі.

Щодо аргументів позивача про упереджене ставлення до нього зі сторони роботодавця, то суд вважає їх безпідставними, оскільки факт існування інших спорів у правовідносинах проходження позивачем державної служби не є доказом переслідування позивача, як зазначено у позовній заяві.

Щодо аргументів позивача про порушення ст. 58 Конституції України при його звільненні, що проявилося у ретроспективному застосуванні норм Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року № 117-IX, то суд при їх оцінці керується такими мотивами.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про державну службу» (у редакції Закону до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» від 19 вересня 2019 року № 117-IX) передбачалося, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Частинами 5-6 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII передбачено, що за результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності.

В силу ч. 10-11 Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у разі отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону.

При цьому, процедура проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності державного службовця врегульовувалася нормами п.п. 37-40 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640.

Зокрема пункт 37 Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 визначав підстави проведення повторного оцінювання, які були аналогічні тим, що вказані у ч. 6 ст. 44 Закону, а п.п. 38-40 врегульовували процедурні аспекти повторного оцінювання.

Диспозиція норми п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» до внесення у неї змін Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX була сформульована так: «підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є отримання державним службовцем двох підряд негативних оцінок за результатами оцінювання службової діяльності».

В подальшому Законом України від 19 вересня 2019 року № 117-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади» внесено зміни, зокрема, до статті 44 Закону. Цими змінами, серед іншого, виключено проведення повторного оцінювання результатів службової діяльності державного службовця у разі отримання ним негативної оцінки та змінено назву Типового порядку на Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.

Зміни, що внесені Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX набрали чинності 25.09.2019.

Згідно ч. 6 ст. 44 Закону «Про державну службу» після внесення до неї змін Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX, у разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

В силу п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону «Про державну службу», у редакції згідно Закону від 19 вересня 2019 року № 117-IX, однією із підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення стало отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.

Однак, Розділ «Повторне оцінювання» виключено із Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців лише на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 58 від 05.02.2020 (зміни набрали чинності 12.02.2020). Поряд із цим, у Типовому порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, у назві Типового порядку слова «ТИПОВИЙ ПОРЯДОК» замінити словом «ПОРЯДОК».

Відтак, аналізуючи вказані вище зміни до нормативного регулювання правових відносин щодо порядку та наслідків проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, суд доходить висновку, що згідно Закону «Про державну службу», у редакції Закону від 19 вересня 2019 року № 117-IX (дата набрання чинності 25.09.2020), у випадку якщо державний службовець за результатом оцінювання отримував негативну оцінку, наслідком цього стало його звільнення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону «Про державну службу», у редакції згідно Закону від 19 вересня 2019 року № 117-IX, а не проведення повторного оцінювання як передбачалося раніше до внесення відповідних змін.

Той факт, що у Постанові Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 р. № 640 у період із 25.09.2019 по 12.02.2020 існував розділ «Повторне оцінювання» не може змінювати регулювання правових відносин, адже в такому випадку виникла юридична колізія між нормами Постанови Кабінету Міністрів та Закону. Зміст суперечності між нормативно-правовими актами, що регламентують правовідносини щодо правових наслідків негативного оцінювання полягав у тому, що Постанова Кабінету Міністрів як наслідок передбачала проведення повторного оцінювання, а Закон - звільнення (припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення).

В силу ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відтак, при вирішенні юридичної колізії між нормами Закону України «Про державну службу» та Постанови Кабінету Міністрів від 23 серпня 2017 р. № 640, суд застосовує Закон, як правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім цього, у преамбулі Постанови Кабінету Міністрів від 23 серпня 2017 р. № 640 чітко зазначено, що така прийнята відповідно до частини одинадцятої статті 44 Закону України «Про державну службу». Тому, враховуючи, що Постанова від 23 серпня 2017 р. № 640 прийнята на виконання вимог Закону України «Про державну службу», є безпідставними твердження сторони позивача, що у випадку колізії між нормами Постанови та Закону, її слід вирішувати у спосіб застосування норм Постанови.

Також суд звертає увагу на те, що оскаржуваний у справі наказ № 1414-ВК «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідачем прийнято 11.12.2019, а зміни в частині дати звільнення внесено наказом Антимонопольного комітету України від 27.12.2019 № 1494-ВК.

На момент прийняття наказу № 1414-ВК від 11.12.2019 «Про звільнення ОСОБА_1 », норма п. 3 ч. 1 ст. 87 Закону «Про державну службу» яка передбачала проведення повторного оцінювання як наслідок негативної оцінки результатів службової діяльності втратила чинність. Натомість із 25.09.2019 діяла нова редакція вказаної норми яка передбачала звільнення позивача. Тому, відповідач приймаючи рішення про звільнення позивача не міг застосувати положення закону, що втратили чинність (ч. 6 ст. 44 яка передбачала повторне оцінювання), а єдиним і правомірним способом його поведінки було прийняття рішення про звільнення позивача на підставі чинного в момент прийняття наказу пункту 3 ч. 1 ст. 87 Закону «Про державну службу».

Позивач як на одну із підстав позову зіслався на те, що у спорі який виник необхідно застосувати положення Закону, що були чинними на момент визначення йому завдань і ключових показників та виконання ним завдань. Зокрема норму ч. 6 ст. 44 Закону, яка передбачає, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки не раніше ніж через три місяці проводиться повторне оцінювання результатів його службової діяльності. За словами позивача, необхідність такого правозастосування обумовлена тим, що виконуючи завдання він усвідомлював, що навіть у випадку негативного результату оцінювання щодо нього буде призначено повторне оцінювання, а не звільнення як мало місце у спірних правовідносинах.

Однак суд не може погодитися із такими аргументами, оскільки відповідно до п. 10 Постанови Кабінету Міністрів від 23 серпня 2017 р. № 640 чинного на момент призначення оцінювання, оцінювання проводиться поетапно, та складалося із таких етапів: визначення та перегляд завдань і ключових показників; оціночна співбесіда (крім випадків, передбачених цим Типовим порядком); визначення результатів оцінювання та їх затвердження.

Постановою Кабінету Міністрів України № 591 від 10.07.2019 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів від 23 серпня 2017 р. № 640. Після внесення змін, процедура оцінювання теж була поділеною на окремі етапи, зокрема: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню) (п.9).

Відтак, на момент завершення оцінювання позивача, завершальним етапом оцінювання вважалося затвердження висновку. Натомість реалізація результатів негативного оцінювання та прийняття рішення про звільнення службовця не відносилося до жодного із етапів оцінювання, а тому посилання позивача на зміну правил оцінювання під час його проведення є безпідставними.

Крім цього, в силу п.п. 1, 6, 7, 11 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Тому, аргументи позивача про те, що у випадку його усвідомлення на момент призначення оцінювання, наслідків у виді звільнення за негативну оцінку, він міг по іншому віднестися до виконання завдань, не впливають на правову кваліфікацію процедури звільнення, адже в силу ст. 8 Закону України «Про державну службу», позивач зобов`язаний був постійно сумлінно та професійно виконувати службові обов`язки.

Щодо аргументів позивача про порушення порядку видачі йому трудової книжки та строків розрахунку, то на переконання суду, такі не можуть впливати на правову кваліфікацію його звільнення, адже правовідносини щодо розрахунків та оформлення і видачі трудової книжки виникають після звільнення працівника. При цьому суд враховує, що підставою для поновлення працівника на роботі є встановлення факту звільнення без законної на те підстави (ч. 1 ст. 235 КЗпП України), а затримка розрахунків при звільненні та видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу може вважатися підставою для виплати працівникові середнього заробітку (ст. 117, ч. 5 ст. 235 КЗпП України).

Разом із тим, суд не вбачає підстав для висновку про порушення роботодавцем правил видачі позивачу трудової книжки.

За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Судом встановлено, що у період із 11.12.2019 по 26.12.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні про що видано листки тимчасової непрацездатності № 563320 та 563387 (а.с. 29-30, т.1). Трудова книжка позивача на момент його звільнення знаходилася у відповідача.

З метою виконання вимог КЗпП України про видачу позивачу трудової книжки та копії наказу про звільнення, керівником апарату Комітету оформлено письмове доручення від 11.12.2019 № 13-10/1259, яким позивачу запропоновано прибути до АМКУ у перший робочий день наступний за днем закінчення його тимчасової непрацездатності (а.с 68, т.2).

Копії Наказу № 1414-ВК та доручення керівника апарату Комітету від 11.12.2019 № 13-10/1259 були надіслані Позивачу на домашню адресу листом від 12.12.2019 № 34-29/10-16404 (а.с. 69-71, т.2), а також на електронну пошту відповідача 2.

Позивач у день його звільнення (27.12.2019) до АМКУ не прибув.

Тому, на виконання вимог підпункту 4.2. пункту 4 Інструкції, відповідачем направлено на домашню адресу позивача лист від 27.12.2019 № 34-29/10-17436 з копією наказу в. о. керівника апарату Комітету від 27.12.2019 № 1494-ВК «Про внесення змін до наказу від 11.12.2019 № 1414-ВК» та проханням отримати трудову книжку або надати письмовий дозвіл на надсилання її поштою (а.с. 72, т.2).

В подальшому, за заявою позивача від 08.01.2020, що надійшла до АМКУ 10.01.2020, про направлення його трудової книжки, її було відправлено 13.01.2020 поштою за вказаною ним у заяві адресою (а.с. 75-77,т.2).

Відправлення вручено особисто позивачу 20.01.2020 (а.с. 78, т.2). Відтак, суд вважає, що відповідач дотримався встановленої нормами КЗпП України та Інструкції процедури вручення трудової книжки позивачу.

Підсумовуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку суд доходить висновку, що аргументи позивача про порушення процедури оцінювання його службової діяльності за 2019 не знайшли свого підтвердження, тоді як відповідачем 1 доведено, відсутність порушень Типового порядку від 23 серпня 2017 р. № 640 та Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, які б вплинули на результати оцінювання. Тому, наказ Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10.12.2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 року» в частині Висновку щодо результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 за 2019 рік та сам Висновок скасуванню не підлягають.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що наказ № 1414-ВК від 11.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27.12.2019 року прийнятий у відповідності із Законом від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, у редакції, що підлягала застосуванню. Відтак, підстави для його скасування та задоволення позову у цій частині відсутні.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування наказу Антимонопольного комітету України № 1404-ВК від 10.12.2019 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності голів територіальних відділень у 2019 року» в частині Висновку щодо результатів службової діяльності голови Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_1 за 2019 рік і самого висновку та наказу № 1414-ВК від 11.12.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » зі змінами, внесеними наказом Антимонопольного комітету України № 1494-ВК від 27.12.2019 року «Про внесення змін до наказу від 11.12.2019 № 1414-ВК», позовні вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, сплачений при зверненні до суду судовий збір не підлягає стягненню в користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Антимонопольний комітет України - вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ;

Відповідач: Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України - вул. Хмельницьке шосе, будинок 7, м. Вінниця, 21036, ;

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.09.2020.

Суддя Богоніс Михайло Богданович