Справа № 420/4125/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Іщенко С.О.,

за участю:

представника позивача Легенченко О.А. (за довіреністю),

представника відповідача Поперечного Д.І. (згідно витягу),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 травня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 29.04.2020 року № та №.

Ухвалою від 20 травня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

26 травня 2020 року до суду від позивача за вх.№20284/20 надійшла належним чином оформлена позовна заява з доказами на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, з оскаржуваними рішеннями (у 2-х примірниках) та доказами сплати 21020,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 01 червня 2020 року продовжено товариству з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали з урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

03 червня 2020 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (вх.№20284/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатом перевірки позивача був складений акт ГУ ДПС в Одеській області від 20.03.2020 року за №377/15-32-05-06/36249416, у висновку якого зазначені наступні порушення: п.п. 134.1.1.п. 134.1. ст.134, п.135.1. ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8550881 грн.; п.44.1. ст.44, п. 198.1., 198.2., 198.3 ст. 198, 200.4 ст. 200, 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено заниження ПДВ в сумі 17716777,00 грн.; п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за липень 2017 року на суму 1145 грн.; п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, підприємством не своєчасно зареєстровано податкові накладні на суму ПДВ 9250,00 грн.; ст. 51, п.119.2 ст.119, п.176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, податкова звітність про суми доходів нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку та суми утриманого з них податку надавалися з неповними даними, а саме не відображено виплачені доходи фізичній особі ОСОБА_1 оренди автомобілю з ознакою доходу « 106»; пп.14.1.54 пп.14.1.180 п.14.1 ст.14 пп.162.1,3. п.162.1. ст. 162 п.163.1 ст.163 пп.168.1.1, пп.168.1.5. п.168.1. ст.168 Податкового кодексу України, не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1080,00 грн. в порушення пп.1.3., пп. 1.4, пп.1.5. п.16 1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 162.1.1., п.162.1.2., пп.162.1.3., п.162.1, ст. 162, пп.163.1.1, пп.163.1.2, п.163.1, пп.163.2.1, пп.163.2.2. п.163.2 ст.163, пп.164.1.1. п. 164.1, пп. 168.1.1., пп. 168.1.5. п.168.1., п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України, донараховано військового збору у розмірі 90,0 грн. На підставі акту перевірки та листа ГУ ДПС в Одеській області за №7992/10/15-32-05-06-08 від 27.04.2020 року, ГУ ДПС в Одеській області було винесено податкові повідомлення-рішення, в тому числі: №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 22147400,00 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у розмірі 10688600,00 грн. Вказує, що ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» не може погодитися із висновками, зробленими посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки через їх протиправність, безпідставність, необґрунтованість, необ`єктивність та невідповідність фактичним обставинам, первинним документам позивача й вимогам діючого цивільного, господарського й податкового законодавства України. Підприємством було надано під час проведення перевірки всі необхідні первинні документи, також було надано роз`яснення у відповіді на запит перевіряючих. З тексту акту не вбачається жодних порушень ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» норм чинного законодавства, а лише зазначаються припущення податкового органу стосовно можливих порушень чинного законодавства. В акті перевірки не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» господарських операцій за зазначеними в акті договорами поставки, про відсутність витрат ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» у даних правовідносинах, про наявність взаємопов`язаної ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» та контрагентів, про несумісність предмету правочинів з напрямом господарської діяльності ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН», про відсутність використання ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» отриманих товарів. ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» не може нести відповідальність за невиконання чи не належне виконання його контрагентами своїх зобов`язань. Зазначає, що чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

01 липня 2020 року до суду від відповідача за вх. №25203/20 надійшов відзив на позов (т.3 а.с.31-35), у якому, посилаючись на обставини, встановлені в акті перевірки № 377/15-32-05-06/36249416 від 20.03.2020 року відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

03 липня 2020 року до суду від позивача за вх. №ЕП/10034/20 надійшла відповідь на відзив (т.3 а.с.80-83), в якій зазначено, що позивач повністю не згоден з викладеними у відзиві запереченнями та обставинами, вважає заперечення відповідача необґрунтованими, такими що ніяким чином не спростовують викладені в позові обставини, а обставини на які посилається відповідач недоведеними.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу №420/4215/20 до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» () зареєстроване 13.11.2008 року, взято на облік в контролюючих органах 17.11.2008 року за №4228 та станом на 20.03.2020 року перебувало на обліку в Приморській державній податковій інспекції Південного управління у м.Одесі Головного управління ДПС в Одеській області.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний); 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення; 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) (п.п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області 27.02.2020 року: № 988/05-07, № 989/05-07, № 990/05-07, № 991/05-07, № 995/05-07, № 996/05-07, № 1182/05-06, № 997/05-07, №998/05-07, №993/05-07, №994/05-07 та №992/05-07 (т.1 а.с.89-99), відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п. 77.1 ст.77 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за лютий 2020 року, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 17.02.2020 року №597 (т.1 а.с.87), проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» код за (ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, відповідно затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатом вказаної перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт №377/15-32-05-06/36249416 від 20.03.2020 року (т.1 а.с.100-139), яким встановлено порушення ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН»:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8550881 грн.;

- п.44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст.198, 200.4 ст. 200, 201.1, ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, встановлено заниження ПДВ в сумі 17716777 грн., у тому числі по періодам: серпень 2018 року в сумі 1089785 грн.; вересень 2018 року в сумі 600050; жовтень 2018 року в сумі 908794 грн.; листопад 2018 року в сумі 119434 грн.; грудень 2018 року в сумі 764249 грн.; січень 2019 року в сумі 457241 грн.; лютий 2019 року 249786 грн.; березень 2019 року в сумі 742189 грн.; квітень 2019 року в сумі 1242136 грн.; травень 2019 року в сумі 3479034 грн.; червень 2019 року в сумі 2579972 грн.; липень 2019 року в сумі 2019105 грн.; серпень 2019 року в сумі 2311071 грн.; вересень 2019 року в сумі 1153931 грн.;

- п.187.1 статті 187 Податкового кодексу України 02.12.2010 року № 2755-VI, в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за липень 2017 року на суму 1145 грн.;

- п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) підприємством не своєчасно зареєстровано податкові накладні па суму ПДВ 9250,00 грн.;

- ст. 51, п.119.2 ст. 119, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, податкова звітність про суми доходів нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку та суми утриманого з них податку надавалися з неповними даними, а саме: не відображено виплачені доходи фізичній особі ОСОБА_1 оренди автомобілю з ознакою доходу « 106»;

- пп.14.1.54 пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.162.1.3 п. 162.1 ст.162, п.163.1 ст.163, пп.168.1.1, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 1080,00 грн.;

- в порушення пп. 1.3, п.п.1.4, п.п.1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, пп. 162.1.1., пп. 162.1.2., пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2., п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2. п. 163.2. ст.163, 164.1.1 п. 164.1, пл. 168.1.1, п.п.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст.171 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VI, із змінами і доповненнями донараховано військового збору у розмірі 90,00 грн.

Позивачем на вищевказаний акт перевірки було подано заперечення (т.1 а.с.62-69), у відповідь на які отримало лист від 27.07.2020 року №7992/10/15-32-05-06-08 (т.1 а.с.70-85), згідно якого висновки акту №377/15-32-05-06/36249416 від 20.03.2020 року залишено без змін.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки та з урахуванням відповіді на заперечення відповідачем 29 квітня 2020 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № (т.2 а.с.248), яким за порушення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 10688602,00 грн., з яких: 8550881 за податковим зобов`язанням, 2137720 за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № (т.2 а.с.248 зворот), яким за порушення п.187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.200.4 ст. 200, п.201.1, ст.201 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 22148403,00 грн., з яких: 17717922 грн. - за податковим зобов`язанням, 4429481 - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № та №, суд виходить з наступного.

Так, спірне податкове повідомлення-рішення № ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивача, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №377/15-32-05-06/36249416 від 20.03.2020 року, які обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2017 по 30.09.2019 ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» задекларовано в рядку 01 декларації «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилам бухгалтерського обліку» у сумі 357358403 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахування непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку», показників за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій роздрібної торгівлі дизельним паливом, бензином, бітумом, оренди обладнання.

Перевіркою задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки показників рядку 01 декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений з правилами бухгалтерського обліку» встановлено їх заниження в сум; 47504896 грн., в тому числі квартали 3 2018 в сумі 7716119 грн., 2018 рік в сумі 11720457 грн., 1 квартал 2019 в сумі 605663 грн., півріччя 2019 рік 18070788 грн., 3 квартали 2019 рік 35784439 грн.

ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» в періоді з 28.10.2016 по 30.09.2019 встановлено взаємовідносини з постачальником паливно-мастильних матеріалів з ПП «РАФ-СЕРВІС», , ПП «КУПРУМТОРГ» .

Перевіркою встановлено, що між підприємством ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» та ПП «РАФ-СЕРВІС», ПП «КУПРУМТОРГ» у період з 01.01.2017 по 30.09.2019 було укладено договір на поставку нафтопродуктів.

Згідно інформаційної системи ДПС України АІС «Податковий блок» було встановлень, що ПП «РАФ-СЕРВІС», , ПП «КУПРУМТОРГ» , згідно поданої звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб утриманого з них податку» за формою 1-ДФ за період 2018-2019 рік водіям, так само як і власникам автомобілів доходу з ознакою « 157» не виплачувало та відповідні податки не перераховувало, що свідчить про те, ще вказані особи такий товар на користь ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» не перевозили.

В акті зазначено, що до перевірки не надані: заявки на перевезення з додаванням переліку товару (вантажу) на перевезення; прийняття товару (оприбуткування) на склад.

Видаткові накладні оформлені, але вони не можуть підтверджувати факт навантаження товар в пунктах, визначених в заявках та в товарно-транспортних накладних, що порушує вимоги Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерств транспорту України від 14.10.1997 №363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 №128/2568 (зі змінами і доповненнями), в частині фактичного визначення пункту (адреси) навантажень товару.

Аналізом Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) та Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) постачальників встановлено, що всупереч п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України такі Звіти не подавалися до податкового органу, по деяким постачальникам кількість працівників складає 1 особа, на яку покладено зокрема і виконання функцій директора, головного бухгалтера в одній особі.

Аналіз можливості виконання оформлених господарських операцій з придбання/поставки товарів зазначеного постачальника наявним трудовим ресурсом свідчить про: відсутність працівників (трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності); значна кількість товарів, їх різноманітна номенклатура, майже щоденні поставки (встановлено аналізом ЄРПН), що потребує трудових ресурсів, які б були задіяні в складських роботах (приймання, відпуск, навантаження - розвантаження, а також ведення товарного обліку), погребує постійного перебування і складах в період приймання товару та його відпуску при одночасному здійсненні приймання товару і складах постачальника у віддалених регіонах; покладення функцій директора (зокрема підписання звітності, документів, у тому числі і первинних, приймання управлінських рішень тощо) та головного бухгалтера (зокрема складання документів, у тому числі і первинних, складання та падання звітності, реєстрації податкових накладних, ведення обліку тощо) на одну особу потребує постійного перебування за місцем знаходження платника.

При цьому, згідно даних ЄРПН послуги зберігання товару, навантаження розвантаження, логістики, ведення бухгалтерського обліку або подібні послуги, а також послуг залучення стороннього трудового ресурсу зазначеним постачальником не придбавалися.

Дослідженням наявності власних нежитлових приміщень (територій), наявності орендованих нежитлові приміщень (територій) шляхом використання податкової звітності з податку на прибуток та фінансової звітності, а також ЄРПН, встановлено їх відсутність. Враховуючи, що постачальники здійснювали придбання та поставку товарів з значною їх кількістю та різноманітною номенклатурою, та охоплено значний регіон таких операцій, існує необхідність крім власних (орендованих) нежитлових приміщень, в придбанні послуг зберігання, навантаження, розвантаження, яка передбачає наявність основних засобів і транспортних засобів, зокрема, вантажного та іншого спеціального призначення. Слід врахувати, що при цьому, згідно даних ЄРПН послуги зберігання товару, навантаження - розвантаження, логістики, або подібні послуги, постачальниками не придбавалися.

Аналізом ЄРПН постачальника встановлено відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) ідентифікованого товару, поставка якого була оформлена на ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН», від інших продавців або внаслідок їх власного задекларованого виробництва у період оформлення поставок на ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» та попередніх звітних періодах.

В акті вказано, що укладені між ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» та постачальником договори не опосередковують реальним виконанням операцій, яка становить їх предмет. Фактично постачальником здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з поставки товарів на користь ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 №168/704.

Товари, документи на поставку яких оформлені зазначеними постачальником, оприбутковані ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» вартістю 47504896 грн., та в подальшому були фактично поставлені (призначені дня поставки) на користь покупців, підставою чого є надані в ході перевірки документ (наявність складських приміщень, наявність працівників, зокрема комірників та їх помічників, документи щодо доставки товарів до ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН», документи щодо оприбуткування товарів, документи щодо проведених інвентаризацій цінностей щороку...). Зазначене свідчить про формування (збільшення) активів ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» за рахунок надходження товарів з джерел невідомого походження та з такого, що не. відповідає документально оформленому, тобто надходження товарів від невизначених осіб.

Суд зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення № ґрунтується на висновках податкового органу про порушення позивача, про які зазначено у розділі «Висновок» акту перевірки №377/15-32-05-06/36249416 від 20.03.2020 року, які обґрунтовані наступним.

За період з 01.01.2017 по 30.09.2019 ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 70675624 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено його завищення у сумі 17716777 грн., у тому числі по періодам: серпень 2018 року в сум 1089785 грн.; вересень 2018 року в сумі 600050; жовтень 2018 року в сумі 908794 грн.; листопад 2018 року в сумі 119434 грн.; грудень 2018 року в сумі 764249 грн.; січень 2019 року в сумі 457241 грн.; лютий 2019 року 249786 гри.; березень 2019 року в сумі 742189 грн.; квітень 2019 року в сумі 1242136 грн.; травень 2019 року в сумі 3479034 грн.; червень 2019 року в сумі 2579972 грн.; липень 2019 року в сумі 2019105 грн.; серпень 2019 року в сумі 2311071 грн.; вересень 2019 року в сумі 1153931 грн.

В ході проведення перевірки за період з 01.01.2017 по 30.09.2019 встановлено взаємовідносини ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» з постачальниками паливно-мастильних матеріалів ПП «РАФ-СЕРВІС», , ПП «КУПРУМТОРГ» . Між підприємством ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» то ПП «РАФ-СЕРВІС», , ПП «КУПРУМТОРГ» у період з 01.01.2017 по 30.09.2019 було укладено договір на поставку нафтопродуктів та договір відповідального зберігання.

Станом на 30.09.2019 рахується кредиторська заборгованість: «РАФ-СЕРВІС» - 24766963 грн.; «КУПРУМТОРГ» - 2947031 грн.

В акті перевірки вказано, що за результатами аналізу баз даних ГУ ДПС в Одеській області по ПП «РАФ-СЕРВІС», код за встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщенні, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, кількість працівників складає 4 особи (згідно з формою 1-ДФ), що є недостатньою для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, балансова вартість основних засобів складає 335,1 тис. грн. Інформація про земельні ресурси відсутня. Інформація про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» відсутня.

Фахівцями ГУ ДФС в Одеській області з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС», код за , за період з 01.01.2016 по 30.09.2018 р., 21 лютого 2019 року було здійснено вихід за податковою адресою ПП «РАФ-СЕРВІС», код за : м. Одеса, вул. Успенська, 22.

Під час виходу встановлено, що посадові особи ПП «РАФ-СЕРВІС», код за , за податковою адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 22, не знаходяться, про що складено акт від 21.02.2019 р. №374/15-32-14-14/31728170.

Таким чином, проведення документальної планової виїзної документальної перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС», код за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2019 р., станом на 21.02.2019 р. не сталось можливим.

Листом від 19.03.2019 р. (вх. до ГУ ДФС в Одеській області від 20.03.2019 р. №15577/10/15-3 ПП «РАФ-СЕРВІС» повідомлено ГУ ДФС в Одеській області про втрату первинних документів за пері діяльності з 31.01.2017 по 15.03.2019 рр.

ГУ ДФС в Одеській області після закінчення законодавчо встановленого терміну поновлення первинних документів підприємством, з метою проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС», було здійснено вихід 18 червня 2019 р. за податковою адресою ПП «РАФ-СЕРВІС код за : м. Одеса, вул. Успенська, 22 та не встановлено посадових осіб платну податків, про що оформлено акт від 18.06.2019 р. №1174/15-32-14-14/31728170.

Директором ПП «РАФ-СЕРВІС» ОСОБА_2 після отримання під підпис копії наказу про перевірку та вчинення запису в направленнях на перевірку, отримання запиту від 19.08.2019 про надання документів до перевірки, відмовлено в наданні документів бухгалтерського та податкового облік платника податків, даних бухгалтерського обліку, необхідних для проведення перевірки, про що оформлено акт.

За результатами аналізу баз даних ГУ ДПС в Одеській області по ПП «РАФ-СЕРВІС», код за встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування, кількість працівників складає 5 осіб (згідно з формою 1-ДФ), що є недостатньою для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, балансова вартість основних засобів складає 333,4 тис. грн. Інформація про земельні ресурси: відсутня. Інформація про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль»: відсутня.

За результатами аналізу даних податкової звітності неможливо встановити наявність складський приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, машин, механізмів та обладнання завантажувально-розвантажувальний робіт, транспорту, будь-яких матеріалів (сировини) та товарних запасів, необхідних для, веденні господарської діяльності, також встановлено відсутність трудових ресурсів у підприємств, яка була б достатньою для самостійного виконання робіт (надання послуг) та постачання ТМЦ, що свідчить про нереальність здійснення документально оформлених господарських операцій вказаними суб`єктами, а операції мали одноразовий характер та були проведені у вкрай складних та заплутаних умовах.

В акті зазначено, що документальною перевіркою TOB «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» по взаємовідносинам з ПП «РАФ-СЕРВІС», , ПП «КУПРУМТОРГ» було встановлено та обґрунтовано доведено факт того, що вище перелічені контрагенти не є фактичними товаровиробниками та/або імпортерами товарів, що поставлялись, а також встановлено відсутність факту придбання таких товарів (робіт, послуг) у третіх осіб, тобто, вказані обставини свідчать про нереальність здійсненних господарських операцій на загальну суму 17716777 грн.

Суд не погоджується з вищевказаними висновками акту перевірки, на підставі яких прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд зазначає, що 01 серпня 2018 року ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (покупець) та ПП «РАФ-СЕРВІС» (постачальник) уклали договір поставки №01/08.18 (т.1 а.с.167-171), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (п.1.1). Найменування, кількість, візуалізація товару, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці відповідно до цього договору, визначаються сторонами (п.1.2). Транспортування товару, його завантаження та розвантаження здійснюються покупцем за його рахунок (п.3.1). Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент підписання уповноваженими представниками сторін видатково-прибуткової накладної (п.3.4).

Також між ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (поклажодавець) та ПП «РАФ-СЕРВІС» (зберігач) укладено договори відповідального зберігання:

- №36 від 01.04.2019 року (т.1 а.с.163-166), за умовами якого зберігач зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем і повернути це майно поклажедавцеві у схоронності (п.1.1). Відповідальне зберігання за цим договором є безоплатним (п.1.3). Майно зберігається на складі зберігача за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с.Путрівка, вул.Коцюбинського, 137 (п.1.4);

- №52-Х від 30.04.2019 року (т.1 а.с.172-174), за умовами якого зберігач зобов`язується за плату зберігати бітум дорожній, переданий йому поклажодавцем і повернути це майно поклажедавцеві у схоронності (п.1.1). Відповідальне зберігання за цим договором є безоплатним та довгостроковим (п.1.3). Майно зберігається на складі зберігача за адресою: Миколаївська обл., Вознесенчький р-н., с.Новогригорівка, вул.Садова, буд.1 (п.1.4).

На підтвердження реальності умов вказаних договорів позивачем до суду надано:

- видаткові накладні, рахунки на оплату та товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.175-176, 178-179, 181-182, 184-185, 187-189, 191-194, 196, 198, 200, 202, 204, 206, 208, 210, 212, 214, 216, 218-219, 221-222, 224, 226-228, 230-231, 233-234, 236-237, 239-240, 242-243, 246-247, 249-250, т.2 а.с.2, 3, 5, 7, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31-33, 35, 37-38, 40-41, 43, 45-46, 48-49, 51, 53, 55-56, 58-59, 61-62, 64, 66, 68-69, 71-84, 86, 88, 90, 92-93, 94, 97-102, 104-105, 107, 109-110, 112, 114, 116, 118, 120, 122, 124-125, 127, 129-130, 131-132, 135-136, 138-209);

- накладні на повернення товару, акти на повернення товару з відповідального зберігання та акти передачі-приймання матеріальних цінностей на товар «дизельне паливо» та «битум дорожній» (т.2 а.с.8-18, 20, 22, 24, 26, 28).

Також на підтвердження реальності придбання позивачем у ПП «РАФ-СЕРВІС» товару, ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» до суду надано товарино-транспортні накладні про отримання ТОВ «РАФ-СЕРВІС» від третіх осіб вантажу бітум дорожній (т.1 а.с.177, 180, 183, 186, 190, 195, 197, 199, 201, 203, 205, 207, 209, 211, 213, 215, 217, 220, 223, 225, 229, 232, 235, 238, 241, 244, 245, 248, т.2 а.с.1, 4, 6, 19, 21, 30, 34, 36, 39, 42, 44, 47, 50, 52, 54, 57, 60, 63, 65, 67, 70, 85, 87, 89, 91, 94, 96, 103, 106, 108, 111, 113, 115, 117, 119, 121, 123, 126, 128, 131, 134, 137).

01 березня 2019 року ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (покупець) та ПП «КУПРУМТОРГ» (постачальник) уклали договір поставки №01/03.19 (т.2 а.с.210-214), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (п.1.1). Найменування, кількість, візуалізація товару, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці відповідно до цього договору, визначаються сторонами (п.1.2). Транспортування товару, його завантаження та розвантаження здійснюються покупцем за його рахунок (п.3.1). Перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент підписання уповноваженими представниками сторін видатково-прибуткової накладної (п.3.4).

Також між ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (поклажодавець) та ПП «КУПРУМТОРГ» (зберігач) укладено договір відповідального зберігання №45-Х від 15.04.2019 року (т.2 а.с.215-217), за умовами якого зберігач зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем і повернути це майно поклажедавцеві у схоронності (п.1.1). Відповідальне зберігання за цим договором перші два місяці з 15 квітня 2019 року по 14 червня 2019 року є безоплатним. З 15 червня 2019 року вартість зберігання конкретної партії товару (майна) узгоджується сторонами у відповідних додатках до цього договору або вказується в рахунках-факурах в національній валюті України гривні (п.1.3). Майно зберігається на складі зберігача за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с.Путрівка, вул.Коцюбинського, 137 (п.1.4);

На підтвердження реальності умов вказаних договорів позивачем до суду надано:

- видаткові накладні на товар паливо дизельне (т.2 а.с.218, 220, 222, 225, 229), акти приймання-передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання (т.2 а.с.219, 221, 223, 224, 226), товарно-транспортні накладні (т.2 а.с.227, 228, 230-232), накладні на повернення товару (т.2 а.с.233-235) та акти повернення товару з відповідального зберігання (т.2 а.с.236-247).

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлена презумпція правомірності правочину, відповідно до якої є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам законодавства, тобто в законі, а не у акті перевірки податкової інспекції, визначаються підстави для визнання будь-якого правочину нікчемним. В іншому випадку правочин недійсним повинен визнаватися у судовому порядку.

Приписами ст. 228 Цивільного кодексу України передбачено умови нікчемності правочину. Зокрема, цією статтею встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Судом встановлено, що договори, укладені між ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» та вищевказаними контрагентами в судовому порядку недійсним не визнавався, у повній мірі відповідають вимогам ст. 203 ЦК України, ст. 180 ГК України щодо їх змісту, жодне положення зазначених договорів не суперечить інтересам держави та суспільства, не порушує будь-чиїх прав, а отже є дійсним у відповідності до приписів чинного законодавства, оскільки відсутні судові рішення про визнання їх недійсними.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до положень пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років). Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу. Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Порядок обчислення податку на прибуток підприємств визначений в ст. 137 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати. (п.137.3 ст. 137 Податкового кодексу України).

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст. 9 цього ж Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 15 травня 2018 року по справі №815/3501/15: «…Отже, будь-які документи, в тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо, мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. …».

Аналогічний висновок зроблено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі №815/1939/14: «…господарські операції … мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податку. При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового (грошового) зобов`язання на підставі таких операцій.».

Як зазначено колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 31 липня 2018 по справі №808/2549/17: «…Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Господарський договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку і його наявність свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, відтак, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. У зв`язку з цим недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів. …».

Порядок формування податкового кредиту визначений в ст. 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з: придбання або виготовлення товарів та послуг (пп. а п. 198.1 ст. 198). Пунктом 198.2 Податкового кодексу України встановлено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Отже, як вбачається з викладеного, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, податковий кредит відповідно до Податкового кодексу України для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Як вже встановлено судом, позивачем на підтвердження обґрунтованості віднесення сум податку до складу податкового кредиту за перевіряємий період по взаємовідносинам з контрагентами надані договори, акти, видаткові накладні та товарно0транспортні накладні, які досліджені судом.

Водночас, суд зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ. При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

В акті перевірки відсутній взаємозв`язок щодо зазначення які саме порушення податкового законодавства допущені позивачем з посиланням як на доказ на відповідні первинні документи, які підтверджують ці порушення, що не відповідає вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015 року (далі Порядок №727).

Суд зазначає, що підставою висновків контролюючого органу про порушення позивачем податкового законодавства є недоліки ведення господарської діяльності контрагентами позивача ПП «РАФ-СЕРВІС» та ПП «КУПРУМТОРГ», зокрема: відсутність у них достатньої кількості трудових ресурсів, відсутність основних засобів та транспортних засобів та відсутність інформації щодо їх придбання контрагентами позивача у третіх осіб, переривання ланцюгів постачання а також наявність інформації щодо неможливості проведення податкової перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС» та ненадання ним контролюючому органу витребуваних документів.

Щодо вказаних посилань контролюючого органу в акті перевірки на недоліки господарської діяльності контрагентів позивача, суд не бере їх до уваги, оскільки позивач як платник податку самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни. У разі якщо контрагентами були допущені порушення норм податкового чи норм іншого законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вищевказана позиція відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 13 листопада 2018 року по справі №820/3279/13-а, від 25 січня 2019 року по справі №808/3411/16, від 10 липня 2020 року по справі №815/146/13-а.

З аналогічних підстав суд не приймає до уваги надані відповідачем копії акту про результати планової виїзної документальної перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС», за період з 01.01.2016 р. по 30.09.2018 р. №14/15-32-05-14/31728170 від 09.09.2020 року (т.3 а.с.41-68) та актів про відсутність посадових осіб ПП «РАФ-СЕРВІС», за місцезнаходженням та неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС» (т.3 а.с.69-73).

Крім цього представником позивача у судовому засіданні зазначено, що правомірність висновків акту перевірки ПП «РАФ-СЕРВІС» №14/15-32-05-14/31728170 від 09.09.2020 року є предметом дослідження по адміністративній справі №420/534/20.

Жодного належного доказу того, що договори між ТОВ «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» та ПП «РАФ-СЕРВІС» з ПП «КУПРУМТОРГ» були укладені позивачем без мети їх здійснення відповідачем до суду не надано.

Надані до суду первинні документи по взаємовідносинам позивача з контрагентами в силу Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними документами та мають всі необхідні встановлені законом обов`язкові реквізити. Докази того, що ці первинні документи не мають юридичної сили або визнані в установленому порядку недійсними - відсутні.

Позивачем під час розгляду справи підтверджено належними доказами фактичність отримання послуг від контрагентів.

При розгляді справи судом встановлено, що і позивач, і його контрагенти на час укладання спірного правочину були зареєстровані як платники податку на додану вартість. Вказана обставина також не заперечується відповідачем.

Головним управлінням ДПС в Одеській області не надано доказів на підтвердження правомірності винесених податкових повідомлень-рішень № та № від 29.04.2020 року.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, оскільки факти, які встановлені в акті перевірки не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «РІТЕЙЛ ЮКРЕЙН» є обґрунтованими.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкту владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 грн. згідно платіжного доручення №78674 від 01 червня 2020 року (т.3 а.с.13).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» судового збору у розмірі 21020,00 грн.

Керуючись ст.ст.7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.04.2020 року № та №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» судовий збір у розмірі 21020,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «РІТЕЇЛ ЮКРЕЙН» (вул.Транспортна, буд.5/1, м. Одеса, 65039, ).

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2020 року.

Суддя О.А. Вовченко

11.09.2020