Справа № 520/8994/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 р. справа №520/8994/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Ніколаєва О.В. розглянувши позовну заяву та додані до неї документи

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 14.07.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ-14099344), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №820/2795/18 за період з 01.10.2017 по 03.07.2018, починаючи з 01.10.2017 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 18.06.2020.

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №820/2795/18 за період з 01.10.2017 по 03.07.2018, починаючи з 01.10.2017 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 18.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у порушення вимог статті 46 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі по тексту Закон України №2050-ІІІ) відповідач при виплаті донарахованої пенсії за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №820/2795/18 не нарахував і не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.10.2017 по 03.07.2018, а тому за захистом своїх прав позивач звернувся до адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/8994/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 03.08.2020 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих мотивів, що у червні 2020 року позивачу разом з поточною виплатою пенсії було виплачено заборгованість за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №820/2795/18 за період з 01.10.2017 по 03.07.2018 року у сумі 18 109,41 грн. Вказує, що рішення суду відповідачем виконане у добровільному порядку у повному обсязі.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З програми діловодство суду судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №820/2795/18 адміністративний позов задоволено.

Визнані неправомірними дії та зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Харкові (реорганізоване шляхом приєднання Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» від 22 серпня 2018) зробити перерахунок та виплату заборгованості по пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.10.2017 по теперішній час з урахуванням вже виплачених сум.

Вказане рішення набрало законної сили 03.07.2018.

На виконання вказаного судового рішення 01.08.2018 відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та 18.06.2020 виплачено позивачу недоплачену суму пенсії у розмірі 18 109,41 гри.

Позивач 23.06.2020 звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.10.2017 по 18.06.2020 , у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії за період з 01.10.2017 по 03.07.2018, у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі №820/2795/18.

Листом від 25.06.2020 № 2748/02-11-20-04 відповідачем позивачу надано довідку про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії, де зазначено, що у червні 2020 року було виплачено доплату у сумі 18109,41 грн. по перерахунку за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2018№ 820/2795/18 за період з 01.10.2017 по 03.07.2018

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, наступне.

Компенсація громадянам доходів у разі їх несвоєчасної виплати здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі по тексту - Закон України - №2050-III).

Відповідно до статті 1 Закону України №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону України №2050-III).

Відповідно до пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі по тексту Порядок « 159) компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно пункту 3 даного Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Пунктом 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін а період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати .

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги .

Використане у статі 3 Закону України №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статі 46 Закону України №1058-IV, статі 2 Закону України №2050-ІІІ та Порядком №159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статі 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

При вирішенні справи у даній частині судом було враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.07.2018 у справі №185/515/16-а, які, у силу частини 5 статі 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими.

Крім того, як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Homme Office (case 41/74 Duym v. Homme Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки .

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII правові висновки Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази щодо нарахування та виплати відповідачем позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення. Крім того, не нарахування та не виплата за своєю юридичною природою є проявом бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не передбачає здійснення жодних дій, які б в подальшому можна було б визнати у судовому порядку протиправними.

Враховуючи, що відповідачем відносно позивача рішення щодо спірних правовідносин не приймалося, суд дійшов висновків, що в даному випадку має місце протиправна відмова відповідача щодо виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, а тому належним способом захисту є визнання протиправною відмову відповідача щодо не виплати позивачу компенсації за період з 01.10.2017 по 03.07.2018 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Зважаючи на встановлення судом порушеного права, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію передбачену Законом України №2050-ІІІ за невиплату пенсії з 01.10.2017 по 03.07.2018.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

У силу частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем не доведено правомірність своєї бездіяльності щодо не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а позивачем наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів підтверджено наявність законних й обґрунтованих підстав для нарахування та виплати останньому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01.10.2017 по 03.07.2018.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог адміністративного позову.

У зв`язку з відсутністю документально підтверджених судових витрат по даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250,255, 258-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ-14099344)) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.10.2017 по 03.07.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.10.2017 по 03.07.2018.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 11.09.2020.

Суддя О.В. Ніколаєва