Справа № 140/9807/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9807/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 6027,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. В порушення зазначених норм за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг з єдиного податку в сумі 5321,58 грн та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 705,54 грн, а всього у сумі 6027,12 грн.

Як зазначив позивач, вжиті заходи щодо стягнення заборгованості (надіслання податкової вимоги від 23 січня 2019 року №303-53) не спричинили погашення податкового боргу відповідачем, а тому позивач просив стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у сумі 6027,12 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Зазначену ухвалу відповідач отримав 23 липня 2020 року (а.с.34-35). Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із частиною другою статті 262 КАС України якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 30 червня 1998 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.4, 36) та він перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Волинській області (Любомльське управління, Старовижівська ДПІ).

Станом на 10 червня 2020 року за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 6027,12 грн: з єдиного податку - 5321,58 грн та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - 705,54 грн, що підтверджується довідкою ГУ ДПС у Волинській області про наявність заборгованості, розрахунком сум податкового боргу та зворотнім боком облікової картки платника за вказаними платежами (а.с.5-7, 20-25).

Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з позовом про стягнення цього боргу у примусовому порядку.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункту 36.1 статті 36, пункту 38.1 статті 38 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року є платником єдиного податку другої групи (а.с.9).

Приписами пункту 295.1 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Матеріали справи свідчать, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у 2020 році повинен був щомісяця до 20 числа сплачувати авансовий внесок з єдиного податку у сумі 944,40 грн. Сума авансового внеску до сплати за березень - травень 2020 року становить 2833,80 грн, а з урахуванням переплати у сумі 6,00 грн в обліковій картці платника - 2827,80 грн.

Крім того, ГУ ДПС у Волинській області податковим повідомленням-рішенням від 21 лютого 2020 року № до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за порушення строку сплати грошового зобов`язання (авансових внесків) у сумі 8950,60 грн застосувало штрафні (фінансові) санкції у сумі 4475,30 грн - 50% несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання (а.с.14). Це податкове повідомлення-рішення відповідач отримав 11 березня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.15).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України обумовлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення від 21 лютого 2020 року № відповідач не надав.

Також внаслідок несвоєчасної сплати податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України контролюючим органом нараховано пеню в сумі 18,48 грн.

Отже, всього відповідачу необхідно сплатити 7321,58 грн: 2827,80 грн авансового внеску за березень-травень 2020 року, 4475,30 грн грошового зобов`язання за штрафними санкціями відповідно до податкового повідомлення-рішення від 21 лютого 2020 року № та 18,48 грн пені. У цей період він сплатив 2000,00 грн (по 1000,00 грн 17 квітня 2020 року та 20 травня 2020 року); залишок несплаченого грошового зобов`язання з єдиного податку станом на 10 червня 2020 року становить 5321,58 грн (а.с.21-25).

За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Несплачене грошове зобов`язання з єдиного податку у сумі 5321,58 грн набуло статусу податкового боргу.

За змістом підпункту 266.7.1 пункту 266.7, підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Податковий борг за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке сплачується фізичними особами - власниками об`єктів нежитлової нерухомості" виник у зв`язку із несплатою відповідачем грошового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 19 березня 2019 року № у сумі 92,04 грн як штрафна санкція у розмірі 20% за несвоєчасно сплачений податок у сумі 460,20 грн (а.с.12) та у зв`язку із несплатою грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 03 квітня 2019 року №0-0314 у сумі 595,12 грн (а.с.16). Ці податкові повідомлення-рішення відповідач отримав (а.с.13, 16); докази про їх оскарження не надав.

Таким чином, належить до сплати 687,16 грн за податковими повідомленнями-рішеннями та 18,38 грн пені, нарахованої відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, а всього 705,54 грн.

Ці грошові зобов`язання відповідач також не сплатив, а тому вони є податковим боргом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення податкового боргу ГУ ДФС у Волинській області сформувало податкову вимогу від 23 січня 2019 року №303-53, яку вручено відповідачу 01 лютого 2019 року (а.с.19).

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зі зворотнього боку облікової картки платника ОСОБА_1 за платежами "єдиний податок з фізичних осіб", "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" видно, що з часу надіслання податкової вимоги сума податкового боргу не переривалася та збільшувалася. Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг в сумі 6027,12 грн., щодо наявності та розміру якої відповідачем не подано відзиву на позов, не надано доказів погашення боргу, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі належить задовольнити.

Відповідно до підпунктів 10.1.1, 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України податок на майно та єдиний податок належать до місцевих податків.

Сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси (пункт 295.4 статті 295 ПК України). Відповідно до підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачується фізичними особами за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Отже, стягнення податкового боргу слід здійснювати в дохід місцевого бюджету Старовижівської селищної об`єднаної територіальної громади.

Керуючись статтями 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 43143484) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в дохід місцевого бюджету Старовижівської селищної об`єднаної територіальної громади податковий борг в сумі 6027,12 грн (шість тисяч двадцять сім грн 12 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк