Справа № 260/859/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Справа № 260/859/19 пров. № А/857/7984/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Львові апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року (суддя Гаврилко С.Є., м.Ужгород, повний текст складено 7 травня 2020 року) у справі за її позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород», про визнання протиправним дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Державна авіаційна служба України (далі - ДАС) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (далі - Виконавчий комітет, Міська рада відповідно) та Управління містобудування та архітектури Міської ради (далі - Управління містобудування) в якому просила:

зобов`язати ОСОБА_1 виконати рішення ДАС про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України (далі - ПК)) на приаеродромній території від 14.03.2019 №144 (далі - Рішення №144);

зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Адреса);

визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування в частині не погодження об`єкта будівництва за Адресою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;

визнати протиправними дії Управління містобудування щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за Адресою та скасувати їх;

визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області (далі - Управління ДАБІ) щодо видачі дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва за Адресою та скасувати їх.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що за результатами проведеного обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» (далі - Аеродром) щодо питань забудови, виявлено об`єкт, будівництво якого ведеться без узгодження з експлуатантом Аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування та без погодження з ДАС за Адресою, що є порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з чим позивачем прийнято Рішення №144. Однак, таке Рішення у добровільному порядку виконано не було. Тому, зважаючи на необхідність невідкладного вирішення питання щодо припинення неконтрольованого будівництва, яке може призвести до негативних наслідків, позивач вважає, що вирішення питання щодо виконання вищезазначеного Рішення №144 в судовому порядку є єдиним способом захисту порушених прав ДАС. Недотримання порядку отримання погодження місця розташування об`єктів будівництва та визначення умов забудови на приаеродромній території призвело до надання Управлінням містобудування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки з порушенням норм містобудівного законодавства, будівельних норм, стандартів і правил, а також законодавства у сфері безпеки цивільної авіації. Відтак, на переконання позивача-апелянта усі дозвільні документи на початок виконання будівельних робіт за Адресою підлягають скасуванню.

Відповідачі та третя особа, відзивів на апеляційну скаргу не подали, а судове засідання не з`явились та не надіслали своїх представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належним чином повідомлених учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, ДАС не бере участі у процедурі видачі дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень, а тому отримання погодження від позивача на видачу дозвільних документів чинним законодавством не передбачено. Крім цього суд зазначив, що ані нормами законодавства, що регулює порядок погодження об`єктів, ані положенням, що визначає порядок скасування актів суб`єктів владних повноважень, не передбачено скасування містобудівних умов і обмежень та документів, що дають право на виконання будівельних робіт з підстав такого непогодження.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у період з 15.11.2018 по 25.01.2019 за участі представників Служби безпеки України в Закарпатській області на підставі наказу від 14.11.2018 №102 комісією Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» (далі - ОКП) проведено обстеження приаеродромної території Аеродрому щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта Аеродрому та ДАС за наслідками якого складено акт від 11.02.2019№01 (далі - Акт), затверджений виконуючим обов`язки директора ОКП (т.1 а.с.95-101).

Відповідно до пункту 3 Акта при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог «Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації» затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 30.11.2012 №721 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 за №2147/22459; далі - Порядок №721), були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження з експлуатантом аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування, без погодження ДАС, серед яких, за Адресою вид об`єкта - «Реконструкція з надбудовою власних приміщень під багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями комерційного призначення» (далі - Об`єкт будівництва), забудовник - ОСОБА_1 .

На підставі Акта, враховуючи здійснення будівництва на приаеродромній території Аеродрому без попереднього погодження місця розташування і висоти такого об`єкта будівництва з експлуатантом Аеродрому, відповідними органами, органами місцевого самоврядування, ДАС винесено Рішення №144, яким позивач вимагав негайно припинити будівництво за Адресою: що здійснюється ОСОБА_1 , до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства. Окрім того, ОСОБА_1 або уповноважену особу зобов`язано невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території у відповідності до вимог пунктів 56, 57, 60 «Положення про використання повітряного простору України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 06.12.2017 №954 (далі - Положення №957) та у спосіб, передбачений Порядком №721 (т.1 а.с.71).

04.04.2019 ДАС на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ), Управління містобудування, Управління ДАБІ, Міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Міської ради (далі - Управління ДАБК) були скеровані звернення щодо надання копій документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та/або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, по Об`єкту будівництва за Адресою. Окрім того, в зазначеному зверненні позивач просила зазначених суб`єктів владних повноважень в межах компетенції вжити заходи, спрямовані на припинення будівництва без передбачених чинним законодавством України погоджень, про результати яких додатково повідомити уповноважений орган (т.1 а.с.72-75, 78-81).

Листом від 18.04.2019 №1007-1-18/471 Управління ДАБІ повідомило, що відповідно до законодавчих змін з 10.09.2016 функції державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Ужгород здійснює Управління ДАБК, з огляду на що з приводу порушених у зверненні питань рекомендовано звернутися до уповноваженого органу (т.1 а.с.87-88).

Листом від 06.05.2019 №1210/03-06 Виконавчий комітет повідомив ДАС про те, що суб`єктами правовідносин на предмет погодження наміру забудови та здійснення будівництва на приаеродромній території є ДАС, експлуатант аеродрому, орган місцевого самоврядування, яким надані вихідні дані для проектування, а також фізичні та юридичні особи, які здійснюють будівництво в межах приаеродромної території, оскільки саме на етапі видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вчиняються зазначені дії. Разом з тим, функції державного архітектурно-будівельного контролю здійснюються на етапі виконання підготовчих та будівельних робіт, а також прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Тому органи державного архітектурно-будівельного контролю на вказаному етапі забудови вправі перевіряти тільки наявність у замовника будівництва містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, належним чином розробленої проектної документації на будівництво, проходження такою експертизи у разі її обов`язковості, здійснення будівельних робіт у відповідності до проектних рішень та будівельних норм, а також вихідних даних на проектування. Отже, не погодження наміру забудови у порядку, визначному ПК, у разі відсутності посилання на необхідність здійснення такого в містобудівних умовах та обмеженнях не може бути належною підставою для відмови забудовнику у видачі дозвільних документів (т.1 а.с.82-86).

У відповідь на скероване ДАС звернення листом від 23.05.2019 Управління містобудування повідомило, що при наданні містобудівних умов та обмежень перевіряється відповідність цільового і функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, якою в даному випадку є генеральний план м.Ужгорода, затверджений рішенням Міської ради від 04.06.2004 №313 (далі - Рішення №313, Генеральний план відповідно), яким передбачено перенесення регулярних рейсів на аеродром «Мукачево» та скорочення злітно-посадкової смуги Аеродрому. Проте на момент надання містобудівних умов та обмежень від 31.05.2017 №64/20-16 (далі - Містобудівні умови), відповідно до яких затверджено Об`єкт будівництва за Адресою, вид об`єкта - забудовник - ОСОБА_1 експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження (т.1 а.с.76-77).

Вважаючи протиправними дії ОСОБА_1 та вищезазначених суб`єктів владних повноважень щодо видачі дозвільних документів та здійснення будівництва на приаеродромній території без погодження з експлуатантом Аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, оскільки такі можуть призвести до негативних наслідків в результаті можливої авіаційної події, враховуючи невиконання Рішення №144 у добровільному порядку у встановлені строки, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно з пунктом 1 «Положення про Державну авіаційну службу України», затвердженого постановою КМУ від 08.10.2014 №520 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення №520) Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Відповідно до пункту 30 частини третьої цього Положення №520 основними завданнями Державіаслужби є: погодження місця розташування, висоту об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку №721 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).

Відповідно до пункту 3.4 Порядку №721 Державіаслужба розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).

За змістом пункту 10 статті 69 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.

Так, позивач зазначає, що під час проведення перевірки при аеродромних територій Аеродрому були встановлені Об`єкт будівництва не погоджені з ДАС.

Як вбачається з Рішення №144 ДАС вимагала негайно припинити будівництво за Адресою до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Процедура звернення суб`єктів за погодженням місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації передбачено Порядком №721.

Згідно з статтею 69 ПК будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.

До такої діяльності належать, зокрема, будівництво.

Відповідно до частин третьої - четвертої цієї статті ПК визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.

Для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території (частина п`ята статті 69 ПК).

Згідно з пунктом 149 «Положення про використання повітряного простору України», затвердженого постановою КМУ від 29.03.2002 № 401 (в редакції чинній на час видачі Містобудівних умов (31.05.2017), з метою запобігання забрудненню атмосферного повітря транспортними та іншими пересувними засобами і установками та зменшення впливу пов`язаних з ними фізичних факторів на здоров`я людей, діяльність підприємств, установ та організацій для кожного аеродрому встановлюються зони обмеження житлово-цивільного, культурно-побутового та промислового будівництва, межі яких повідомляються власником аеродрому (аеропорту) чи уповноваженою ним особою відповідним органам місцевого самоврядування для врахування під час планування, будівництва і розвитку населених пунктів, а також будівництва і реконструкції промислових, сільськогосподарських та інших об`єктів.

Як встановлено апеляційним судом на момент надання відповідачу Містобудівних умов, експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які би візуалізували необхідні обмеження.

Докази надсилання інформації про розмір приаеродромної території Міській раді ОКП на момент розгляду питання надання ОСОБА_1 . Містобудівних умов в матеріалах справи відсутні.

В той же час, як вже встановлено судом, ОКП повідомило Міську раду про розміри приаеродромної території тільки 15.01.2019, скерувавши листа № 27/01-15 (т.1 а.с.91-91).

Крім того, відповідно до листа Управління містобудування від 23.05.2019 №119/01-13 на момент надавання Містобудівних умов експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження.

Зазначені обставини вказують на відсутність протиправної бездіяльності Управління містобудування в частині непогодження об`єкта будівництва за Адресою.

В свою чергу, позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення ОКП контролю за станом приаеродромної території для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву, що передбачено частиною п`ятою статті 69 ПК, під час якого могло бути встановлено бездіяльність Міської ради щодо погодження умов забудови.

Щодо визнання протиправними дій Управління містобудування щодо видачі Містобудівних умов по Об`єкту будівництва за Адресою, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 07.07.2011 №109 затверджений «Порядок надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» (далі - Порядок №109).

Згідно з пунктом 2.2 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №109 містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Статтею 6 Закону №3038-VI передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно з частинами першою - восьмою статті 29 Закону №3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Згідно з пунктами 3.2, 3.4 Порядку №109 (чинних станом на 31.05.2017) текстова частина містобудівних умов та обмежень містить розділи: «Загальні дані»; «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки».

Розділ «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки» містить:а) граничнодопустиму висоту будівель; б) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; в) максимально допустиму щільність населення (для житлової забудови); г) відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови; ґ) планувальні обмеження (зони охорони пам`яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони); д) мінімально допустимі відстані від об`єктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд; е) охоронювані зони інженерних комунікацій; є) вимоги до необхідності проведення інженерних вишукувань згідно з державними будівельними нормами ДБН А.2.1-1-2008 «Інженерні вишукування для будівництва»; ж) вимоги щодо благоустрою з урахуванням положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів»; з) забезпечення умов транспортно-пішохідного зв`язку; и) вимоги щодо наявності місць для постійного зберігання автотранспорту; і) вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини»; ї) вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень.

Таким чином, планувальні обмеження є складовою частиною містобудівних умов та обмежень, і без врахування всіх передбачених законодавством планувальних обмежень, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не можуть вважатися такими, що відповідають вимогам законодавства.

В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Містобудівні умови були видані Управлінням містобудування у відповідності до Генерального плану м.Ужгорода, затвердженого Рішенням №313, згідно з яким земельна ділянка за Адресою: призначена багатоквартирного житлового будівництва.

Тому, не вбачається порушень з боку Управління містобудування під час видачі Містобудівних умов, оскільки відсутній протиправний характер таких дій, з огляду на затвердження Містобудівних умов у відповідності до Генерального плану.

При цьому, суд не може самостійно робити припущення про те, що Управлінню містобудування очевидно було відомо, що земельна ділянка за Адресою знаходиться у межах приаеродромної території Аеропорту на час розробки та затвердження Містобудівних умов.

Доводи апелянта про те, що Управління містобудування не могло не знати про знаходження об`єкта будівництва на приаеродромній території і мало перевірити відсутність пов`язаних з цією обставиною обмежень під час вивчення Містобудівних умов є виключно припущеннями, що не підтверджується належними та допустимими доказами.

Також, суд апеляційної інстанції, вважає необхідним відмітити, що згідно зі статті 29 Закону №3038-VI рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, та інших підстав для відмови Закон № 3038-VI не містить.

Вищенаведене в сукупності свідчить про те, що Містобудівні умови відповідають Генеральному плану, а отже не підлягають скасуванню.

Як вбачається зі змісту статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Необхідною умовою для визнання будівництва самочинним є, в першу чергу, наявність певного збудованого або такого, що перебуває в процесі будівництва, предмета матеріального світу.

Позивачем, з метою доведення факту здійснення ОСОБА_1 будівництва за зазначеною Адресою без погодження уповноваженого органу, долучено Акт. Разом з тим, суд апеляційної інстанції підтримує позицію суду першої інстанції відповідно до якої апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження факту здійснення будівельних робіт за Адресою.

Рішення № 144 прийнято виключно на підставі відомостей Акта складеного комісією за участю експлуатанта аеродрому.

Відтак вимога про зобов`язання знести будівництво за Адресою до задоволення не підлягає.

Що стосується заявлених до Управління ДАБІ позовних вимог, то як уже встановлено вище, вказаний орган з 10.09.2016 не здійснює функції державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Ужгород такі повноваження покладено здійснює Управління ДАБК.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які інші види дозвільних документів на будівництво Об`єкта будівництва, окрім Містобудівних умов.

З огляду на викладене, оскільки позивачем-апелянтом не доведено протиправності дій відповідачів щодо погодження об`єкта будівництва за Адресою, видачі Містобудівних умов, не надано доказів безпосереднього здійснення (продовження) будівництва в супереч Рішенню № 144, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ДАС.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 14 вересня 2020 року.