Справа № 620/3055/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3055/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Соломко І.І., за участю секретаря Пархомчука Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, постанови про накладення штрафу від 07.04.2020 ВП №61632347 та її скасування,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа №620/3055/20.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про накладення штрафу від 07.04.2020 у ВП №61632347 винесена державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час її винесення подано апеляційну скаргу на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі № 620/3899/19, та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду поновлено строк на апеляційне провадження, про що повідомлено відповідача. Крім того зазначає, що спірна постанова винесена до закінчення встановленого виконавцем строку для добровільного виконання рішення. За таких обставин просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 02.09.2020 розгляд справи призначено за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

08.09.2020 судом отримано відзив на позов, у якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. На спростування позиції позивача зазначає, що спірна постанова винесена за невиконання боржником рішення суду у справі № 620/3899/19 від 14.02.2020 без поважних причин, а інформація про апеляційне оскарження вказаного рішення надійшла до виконавчої служби 13.04.2020, тобто після прийняття постанови про накладення штрафу. Отже вважає, що діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Третя особа надала письмові пояснення на позов, в яких зазначено, що позивачем у позові не вказано жодних нормативних актів, які були порушені державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду у справі № 620/3899/19.

У судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином, тому суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.02.2020 у справі № 620/3899/19 позовні вимоги задоволено та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати відповідно до вимог законодавства України письмову відповідь на заяву від 06.05.2019.

19.03.2020 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 620/3899/19 з відміткою про набрання законної сили рішення суду.

23.03.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), далі- державний виконавець, за виконавчим листом № 620/3899/19 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 61632347 та надано строк 10 робочих днів для виконання рішення суду. Постанова отримана позивачем 25.03.2020 (а.с.6-7).

07.04.2020 державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що рішення суду у справі № 620/3899/19 не виконано.

07.04.2020 державним виконавцем винесена постанова № 61632347 про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду у встановлений строк, яка направлена позивачу супровідним листом від 07.04.2020 № 10873 та отримана 08.04.2020 (а.с.8-9).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 цього ж Закону передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Своєю чергою, стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга статті 75 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вже встановив суд, 23.03.2020 державним виконавцем винесена постанова по відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 620/3899/19 від 19.03.2020 та надано 10 робочих днів для добровільного виконання рішення суду. Вказана постанова отримана боржником 25.03.2020.

07.04.2020 державним виконавцем встановлено, що рішення суду у справі № 620/3899/19, у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження, не виконано, про що складено відповідний акт та винесена постанова про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100,00 грн.

Докази, які б підтверджували невиконання рішення суду з поважних причин станом на 07.04.2020 та повідомлення про це державного виконавця, позивачем суду не надано.

Посилання позивача, що ним на рішення суду № 620/3899/19 подано апеляційну скаргу та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.04.2020 поновлено строк на апеляційне провадження, про що 08.04.2020 листом повідомлено відповідача, суд відхиляє, оскільки вказана інформація надійшла до державного виконавця 13.04.2020 за вх. № 4983, тобто після винесення спірної постанови. Вказані обставини свідчить, що державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Наданий позивачем до позову лист від 23.07.2020 за № 2500-0325-8/26792 на підтвердження виконання рішення суду, суд до уваги не приймає, оскільки останній на час винесення спірної постанови був відсутній.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000, .

Третя особа: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного рішення суду - 11.09.2020.

Суддя І. І. Соломко