Справа № 725/3588/20
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/3588/20

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Іваненко Т.В.

15 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника відповідача Котович Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 серпня 2020 року (місце ухвалення рішення - м.Чернівці, повний текст виготовлено - 17.08.2020) у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусове видворення за межі території України,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2020 року Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом в якому просив:

- постановити рішення про примусове видворення громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України;

- затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Першотравневий районний суд міста Чернівці рішенням від 17 серпня 2020 року позов задовольнив. Вирішив затримати громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк 6 (шість) місяців починаючи з часу фактичного затримання. Примусово видворити громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 14.08.2020 о 05 год. 20 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Секрет» на напрямку 779-780 прикордонних знаків, на відстані 20-ти метрів від лінії державного кордону, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Нижні Петрівці» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», Чернівецького прикордонного загону, що знаходиться на території ОТГ Красноїльск, Сторожинецького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

14.08.2020 відповідача у зв`язку із порушенням законодавства України із прикордонних питань, на підставі ст. 263 КУпАП було затримано на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин вчиненого правопорушення, про що письмово повідомлено Посольство Алжирської Народної Демократичної Республіки в України та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України.

14.08.2020 повідомлено в.о. ректора Академії праці, соціальних відносин і туризму про затримання 5 студентів даного навчального закладу, і у разі підтвердження їх статусу діючих студентів, позивач клопотав про відрахування даних громадян з ВУЗу за невиконання умов контракту, відповідно до п.6 ч.1 ст.46 ЗУ "Про вищу освіту" та подання клопотання перед ДМС України про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні, відповідно до п.63 Постанови КМУ від 25.04.2018 №322.

Згідно з Наказом №89-с від 14.08.2020 в.о. ректора Академії праці, соціальних відносин і туризму студента I курсу денної форми навчання факультету економіки, соціальних технологій та туризму ОСОБА_1 відраховано з вказаного навчального закладу. Підставою зазначено лист начальника Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Також 14.08.2020 навчальним закладом направлено клопотання на Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київської області щодо скасування посвідки та тимчасове проживання в України.

14.08.2020 начальником Чернівецького прикордонного загону, відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження з наданням строку для його добровільного виконання до 21.08.2020.

Однак, дійшовши висновку, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення за межі території України, свідомо порушуватиме законодавство із прикордонних питань, позивач вважає, що Громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 підлягає примусовому видворенню та затриманню з метою ідентифікації з розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення примусового видворення за межі України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач не має законних підстав для перебування в Україні; був затриманий прикордонним нарядом «Секрет», за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, на території України перебуває незаконно; достатніх коштів, необхідних для виїзду за межі території України не має; у нього відсутні документи, що підтверджують законність перебування на території України та дають право на перетин державного кордону; працевлаштуватись на території України змоги немає, родичів на території України немає, суд вважає, що останній підлягає видворенню та затриманню, з метою ідентифікації, з розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення його примусового видворення за межі України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком Першотравневого районного суду м.Чернівці, з огляду на наступне.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Так, встановивши порушення відповідачем законодавства України, рішенням начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу Чернівецького прикордонного загону від 14 серпня 2020 року, на підставі ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» вирішено примусово повернути відповідача за межі території України в країну походження Алжирську Народну Демократичну Республіку, з наданням строку для його виконання до 21 серпня 2020 року (а.с.17).

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Таким чином, 21 серпня 2020 року закінчується встановлений рішенням строк добровільного повернення відповідача до країни походження.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач звернувся до суду з вимогою про примусове видворення відповідача 17.08.2020, тобто до закінчення встановленого рішенням строку для добровільного повернення до країни походження, рішення суду першої інстанції також прийнято до закінчення зазначеного строку.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині примусового видворення Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , оскільки позивач позбавив його можливості добровільно виконати відповідне рішення чи оскаржити його у встановленому законом порядку.

Згідно ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Водночас, відповідно до п.18 ст.1 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно ч.1 ст. 3 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Пункт 13 ст.4 ЗУ "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначає, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідно ч.4 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Дослідивши матеріали та обставини справи, колегія суддів встановила, що на момент затримання Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 останній мав законні підстави для перебування на території України, під час затримання мав при собі посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 видану 12.04.2019 органом 8101 (посвідка на тимчасове проживання в Україні з терміном дії до 30.09.2023, яка була скасована 17.08.2020 за клопотанням позивача), був діючим студентом Академії праці, соціальних відносин і туризму, однак був відрахований 14.08.2020, саме за клопотанням позивача, проживав у гуртожитку вказаного навчального закладу.

Крім того, згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів під час огляду Громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 він мав при собі грошові кошти, зокрема 100 євро, 250 доларів США, що не виключає можливості самостійного виїзду відповідача за межі території України.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про примусове повернення відповідача до країни походження було винесено позивачем 14.08.2020, тобто за день до складання протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №02187 від 15.08.2020. У вказаному рішенні було зазначено про факт вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Колегія суддів також враховує, що на момент розгляду справи докази притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Наведене спростовує обставини, встановлені у рішенні суду першої інстанції щодо притягнення відповідача до адміністративної відповідальності, незаконного перебування відповідача в Україні та відсутності у нього коштів, що виключає застосування до останнього процедури затримання, передбаченої ст. 289 КАС України.

Враховуючи, що звертаючись до суду з даним позовом позивачем не доведено наявності підстав для видворення та затримання відповідача, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованність позовних вимог про примусове видворення іноземця, а також його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України стосовно громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та примусове видворення за межі території України скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.