Справа № 240/10904/19
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10904/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Наталія Миколаївна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

05 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Аніщенко А.О.,

представника відповідача: Захаренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року (проголошеного в м. Житомир 20.02.2020) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Житомирського окружного адміністративного суду, в якому просив: визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 28.05.2019 № про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на 3389940,61 грн. - основного зобов`язання та 847485,15 грн. - штрафних санкцій; визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Житомирській області від 28.05.2019 № про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 7457869,34 грн. основного зобов`язання та 1864467,34 грн. штрафних санкцій; судові витрати покласти на відповідача.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року позов задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Представник позивача, адвокат Роздимаха Сергій Миколайович, звернувся з письмовими поясненнями на апеляційну скаргу, в яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вже були сплачені вищезазначені суми на вимогу СУ ФР ГУ ДФС в Київській області. Керуючись ст. 61 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, вважає, що вимоги відповідача у справі є незаконними, а апеляційна скарга ГУ ДФС в Житомирській області задоволенню не підлягає.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху.

20.04.2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №354 від 26.03.2020 року на вимогу ухвали від 17.04.2020 року.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач та його представник повідомлені належним чином про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу від 30.06.2018 №0517/12500/18 про порушення митних правил, при здійсненні митного огляду двох місць ручної поклажі (валізи та рюкзака) пасажира, який прибув рейсом №ТК459, громадянина України ОСОБА_1 , було виявлено ювелірні вироби із золота 585 проби різних найменувань вагою 51,6 кг.

Відповідно до рахунку-фактури від 28.06.2018 №592143, наданої пасажиром, вартість частини ювелірних виробів становить 479239,60 доларів США, що на дату ввезення та митного огляду (на 30.06.2018) за курсом Національного банку України (1 долар США = 26,18917000 грн.) становить 12550887,36 грн. Відповідно до рахунку-фактури від 29.06.2018 №АНК163 вартість іншої частини ювелірних золотих виробів становить 698394,38 євро, що на дату ввезення та митного огляду (на 30.06.2018) за курсом Національного банку України (1 євро = 30,56799900 грн.) становить 21348518,71 грн. Загальна вага всіх золотих виробів складає 51,6 кг з упаковкою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2018 у справі №760/27125/18 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 02.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, надано дозвіл на проведення співробітниками Головного управління ДФС у Житомирській області позапланової документальної невиїзної перевірки з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, митного та іншого законодавства.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.10.2018 №1-кс/760/13633/18 (справа 760/27125/18), наказів Головного управління ДФС у Житомирській області від 26.11.2018 №2572, від 29.12.2018 №2815 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, митного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2018, за результатами якої складено акт перевірки від 10.01.2019 №14/06-30-13-04/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог: ст. 49, ст. 51, ч. 1, ч. 2 ст. 52, ст. 53, ст. 57, п. 1 ч. 1 ст. 279, ч. 1, ч. 3 ст. 296, ч. 8 ст. 374 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ (із змінами та доповненнями), внаслідок чого не нараховано мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, у сумі 3389940,61 грн.; ч. 1, ч. 3 ст. 296, ч. 8 ст. 374 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (із змінами та доповненнями), п. 187.8 ст. 187, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями), внаслідок чого не нараховано податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, що підлягає сплаті до бюджету, у сумі 7457869,34 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Житомирській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 30.01.2019 № та № про визначення сум грошових зобов`язань за платежами: мито у розмірі 4237425,76 грн. та ПДВ у розмірі 9 322 336,68 грн.

За наслідками процедури адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані рішенням Державної фіскальної служби України від 04.04.2019 №15768/6/99-99-11-06-03-25. Правовою підставою для їх скасування стала відсутність на дату винесення податкових повідомлень-рішень про донарахування митних платежів вироку суду, який набрав законної сили, як це передбачено ч. 13 ст. 354 Митного кодексу України.

У той же час, відповідно до наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 03.04.2019 №1, №2 та від 19.04.2019 №3 ФОП ОСОБА_1 було сплачено 2 559 300 грн., 1 678 125,76 грн. та 9 322 336,68 грн. грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 30.01.2019.

Кримінальне провадження №0000026, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, закінчилось постановленням 06.05.2019 Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвали у справі №359/3711/19 (провадження №1-кп/359/363/2019), яка набрала законної сили 14.05.2019, про закриття цього кримінального провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку зі сплатою ним податків, зборів (обов`язкових платежів) та відшкодуванням шкоди, завданої державі їх несвоєчасною сплатою.

У подальшому, на підставі акту перевірки від 10.01.2019, проведеної в рамках кримінального провадження, контролюючим органом прийнято аналогічні податкові повідомлення-рішення від 28.05.2019, які є предметом оскарження у даній адміністративній справі: №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 3 389 940,61 грн. основного зобов`язання та застосовано штрафні санкції у розмірі 847 485,15 грн.; №, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 7 457 869,34 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1 864 467,34 грн.

Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України та Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до пп. 20.1.4, пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України (з відповідними змінами та доповненнями) контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

В силу зазначеного слідує, що ПК України визначає загальну процедуру здійснення повноважень контролюючого органу щодо проведення перевірок платників податків, визначаючи підстави для таких перевірок, та обумовлюючи те, що самостійне визначення контролюючим органом грошових зобов`язань може мати місце лише у випадку існування факту заниження податкових зобов`язань такого платника.

Разом з тим, за обставин даної справи, відповідачем не доведено інше, а наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що такий факт відсутній.

Відповідно до ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна, кримінальна.

Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами.

Отже, ПК України передбачено різні види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування, застосування якої відбувається як у порядку, визначеному ПК України, так і у порядку, визначеному іншими законами.

В силу обставин, що склалися, мало місце притягнення ФОП ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, що обумовлює застосування й іншого законодавства, яке містить свої особливості у вирішенні питання визначення та сплати податкових зобов`язань.

Відповідно до ч. 13 ст. 354 Митного кодексу України у разі якщо грошове зобов`язання розраховується органом доходів і зборів за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінального процесуального закону, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не виноситься до дня набрання законної сили відповідним вироком суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу доходів і зборів передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку, для використання матеріалів відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Статус матеріалів перевірки та висновків органу доходів і зборів визначається кримінальним процесуальним законом.

Згідно зі ст. 99 Кримінального процесуального кодексу України (з відповідними змінами та доповненнями) документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: висновки ревізій та акти перевірок.

За приписами пп. 78.1.11п. 78.1ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, в тому числі, рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Так, кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 було закрите у зв`язку зі сплатою ним податків, зборів (обов`язкових платежів). У межах процедури притягнення платника податків до кримінальної відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, було визначено суму грошових зобов`язань ФОП ОСОБА_1 зі сплати податку на додану вартість та мита. Крім того, було встановлено, що 19.04.2019 ОСОБА_1 у повному обсязі сплачено мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, в сумі 3389940,61 грн., податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів на суму 7457869,34 грн., в загальній сумі 10847810,00 грн. основного платежу, а також 847485,15 грн. та 1864467,34 грн. штрафних санкцій, що підтверджується платіжними дорученнями ФОП ОСОБА_1 від 03.04.2019 та від 19.04.2019, а також листом Державної казначейської служби України у Житомирській області від 24.04.2019. Отже, позивач сплатив податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодував шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою, що є підставою для звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження.

Дані факти викладені в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.05.2019 у справі №359/3711/19.

Відповідно до частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 72 цього Кодексу доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 Кодексу).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 КАС України).

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 78 КАС України).

Відповідно до диспозиції частини 4 статті 212 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами першою, другою, або діяння, передбачені частиною третьою цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності сплатила податки, збори, а також відшкодувала шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою.

Отже, в силу того, що ухвалою Бориспільського міськорайонного суду Київської області від 06.05.2019 встановлений факт сплати податків ОСОБА_2 , це є обставиною, що не підлягає доказуванню при розгляді даної справи та має враховуватись при прийнятті рішення у ній.

На необхідність врахування обставин, встановлених в ухвалі районного суду щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 10.09.2019 у справі №1140/2403/18.

Враховуючи викладені вище обставини справи, зокрема й ті, які були встановлені в ухвалі Бориспільського міськорайонного суду Київської області від 06.05.2019, суд констатує, що станом на 28.05.2019 позивач не мав зобов`язань зі сплати мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, та з податку на додану вартість, оскільки такі зобов`язання були погашені ним як умова для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Питання дотримання процедури нарахування грошових зобов`язань та правильності їх визначення у межах кримінального провадження не є предметом спору у даній справі.

Враховуючи норми Основного Закону, відповідно до положень якого ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. та беручи до уваги той факт, що позивачем вже було понесено фінансову відповідальність за вчинене правопорушення, ОСОБА_1 не може бути повторно притягнутий до неї.

В силу зазначеного вище, податкові повідомлення-рішення від 28.05.2019 № про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з мита на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності, на 3389940,61 грн. - основного зобов`язання та 847485,15 грн. - штрафних санкцій; та № про збільшення ФОП ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 7457869,34 грн. основного зобов`язання та 1864467,34 грн. штрафних санкцій не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч. 2 ст. 2 КАС України, порушують права та законні інтереси платника податків, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 242-246, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 вересня 2020 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.