Справа № 640/8278/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 вересня 2020 року м. Київ № 640/8278/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Пащенко К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до:Кабінету Міністрів України в особі Прем`єр-міністрів України Гройсмана Володимира Борисовича та Гончарука Олексія Валерійовича Міністерства соціальної політики України в особі Міністрів Реви Андрія Михайловича та Соколовської Юлії Сергіївни Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області Міського голови Івано-Франківська Марцінківа Руслана Романовича Державної казначейської служби України
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Офіс Генерального прокурора, Департамент соціальної політики Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,
провизнання дій протиправними, визнання права та припинення дій, що порушують право, стягнення матеріальної і моральної шкоди за дискримінаційні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, як справедливої сатисфакції, зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов до Кабінету Міністрів України в особі Прем`єр-міністрів України Гройсмана Володимира Борисовича та ОСОБА_2 (надалі - відповідач-1 або КМ України або Уряд), Міністерства соціальної політики України в особі Міністрів Реви Андрія Михайловича та ОСОБА_3 (нижче - відповідач-2 або Міністерство), Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області (в подальшому - відповідач-3 або Виконавчий комітет), Міського голови Івано-Франківська ОСОБА_4 (по тексту - відповідач-4 або ОСОБА_4 ) та Державної казначейської служби України (скорочено - відповідач-5 або ДКС України), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Кабінету Міністрів України в особі Прем`єр-міністрів України Гройсмана Володимира Борисовича і Гончарука Олексія Валерійовича, члена Кабінету Міністрів України - Міністерства соціальної політики України в особі Міністрів соціальної політики України Реви Андрія Михайловича та Соколовської Юлії Сергіївни, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області в особі міського голови міста Івано-Франківська ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю та про визнання за позивачем права без дискримінації, про припинення дій, які порушують право позивача, включно з рішенням Уряду, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, а саме: не призначення житлової субсидії, як соціальної допомоги, та не направлення до Уряду на відшкодування за реєстраційною належністю; не надання разової допомоги на прожиття (фізичне існування) в строках 2015-2020 років, як органом місцевого самоврядування особі соціально незахищеній в Україні за статтями 1, 3, 19, 24, 28, 46, 56, 116, 119, 140 - 146 Конституції України - при катуванні ОСОБА_1 та визнання на право без дискримінації, про припинення дій, які порушують право позивача, включно з рішеннями, на підставі яких порушується право ОСОБА_1 у спосіб застосування дискримінації Урядом та Виконавчим комітетом, яка перетнула мінімальний рівень жорстокості щодо ОСОБА_1 та вилилась у владно-управлінські рішення та виконавчо-процесуальні катування позивача, спрямовані на фізичне його знищення, внаслідок позбавлення з підстав застосування дискримінації законних Урядових виконавчих рішень, як "тихий матеріальний геноцид", який приводить до фізичної смерті, з порушенням Конституції України, включно:

а) не призначення соціальної житлової субсидії, як соціальної допомоги на суму 26 953,52 грн. (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні 52 копійки) за період з 01 червня 2017 року по 01 березня 2020 року, як для особи-заявника соціально не захищеної в Україні за рішенням Уряду, за надані комунальні послуги, яка отримує пенсію з 06 січня 2018 року 1 373,00 грн. (прожитковий мінімум 1 762,00 грн.) по 01 лютого 2020 року 1 638,00 грн. (прожитковий мінімум 2 102,00 грн.),

б) не надання разової допомоги (грошової) із середньомісячного сукупного доходу на рівні одного прожиткового мінімуму на прожиття та лікування, як для особи-заявника соціально не захищеної в Україні з різницею доходу - 30 473,65 грн. (тридцять тисяч чотириста сімдесят три гривні 65 копійок) за статтею 46 Конституції України, бо в строках з 01 січня 2015 року по 01 січня 2018 року, згідно довідки Державної фіскальної служби України за № 2/10/09-15-08-01-009 від 11 січня 2018 року - відсутня інформація про доходи у зв`язку із хворобою та амбулаторним лікуванням, як особі соціально незахищеній в Україні;

- стягнути (відшкодувати) через Державну казначейську службу України з Уряду в особі члена Кабінету Міністрів України Міністерства соціальної політики України на користь ОСОБА_1 матеріальну і моральну шкоду;

- стягнути (відшкодувати моральну шкоду) через Державну казначейську службу України з: Уряду в особі Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича та Прем`єр-міністра України Гончарука Олексія Валерійовича, Міністерства соціальної політики України в особі Міністра соціальної політики України Реви Андрія Михайловича, члена Кабінету Міністрів України Міністерства соціальної політики України в особі Міністерки соціальної політики України ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну та моральну шкоду, як справедливу сатисфакцію, в розмірах 2 700 000,00 грн. відповідно;

- стягнути (відшкодувати) через Державну казначейську службу України з відповідачів 4 та 5 на користь позивача матеріальну і моральну шкоду;

- за прийнятим рішенням та матеріалами адміністративного провадження постановити ухвалу про зобов`язання Генеральної прокуратури України в особі Генерального прокурора України Венедіктової Ірини Валентинівни, внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України Урядовою групою осіб в складі виконавчої влади, як органу місцевого самоврядування за статтями 1, 3, 6, 8, 9, 19, 21, 24, 28, 46, 55, 56, 102, 113, пунктами 2-3 частини 1 статті 116, 119, ст.ст. 140-146 Конституції України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2020 (суддя Пащенко К.С.) позов б/н від 25.03.2020 і додані до нього документи повернуто ОСОБА_1 .

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду (суддя доповідач Беспалов О.О.) призначено справу № 640/8278/20 до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року скасовано, справу № 640/8278/20 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 24.07.2020 головуючого у справі № 640/8278/20 визначено суддю Пащенка К.С .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.08.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/8278/20, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 10.09.2020.

10.09.2020, заважаючи на заяву представника Офісу Генерального прокурора та неявку інших представників у судове засідання, судом прийнято рішення про розгляд справи у письмовому провадженні.

08.09.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання представника Офісу Генерального прокурора від 07.09.2020 № 15/1/2-59355-20 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, що стосуються зобов`язання Генеральної прокуратури України внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення.

В якості підстав закриття провадження в частині позовних вимог зазначено, що вказана вимога щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудового розслідування є процесуальною дією, порядок вчинення якої унормований положеннями кримінального процесуального законодавства і не може розглядатися як владна управлінська функція, що виключає можливість розгляду справи у порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи по суті подане клопотання про закриття провадження у справі суд зазначає таке.

Частиною другою статті 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України).

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначено Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України)

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС України).

Разом з тим, суд відмічає, що завданнями кримінального провадження відповідно до ч. 1 ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).

Позивачем заявлено вимогу про зобов`язання Генеральної прокуратури України в особі Генерального прокурора України Венедіктової Ірини Валентинівни, внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України Урядовою групою осіб в складі виконавчої влади, як органу місцевого самоврядування за статтями 1, 3, 6, 8, 9, 19, 21, 24, 28, 46, 55, 56, 102, 113, пунктами 2-3 частини 1 статті 116, 119, ст.ст. 140-146 Конституції України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися в порядку, встановленому згаданим вище Кодексом, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери. Із цього слідує, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Отже, процесуальні дії, що вчиняються органом досудового розслідування, пов`язані із досудовим розслідуванням злочинів, не відносяться до публічно-владних управлінських функцій, відтак, оскарження таких дій має відбуватися за правилами, встановленими КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303, 314-316 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Разом з тим, ч. 2 цієї статті визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314 - 316 цього Кодексу.

Таким чином, скарги на рішення, дії, чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не можуть бути оскаржені у порядку частини першої статті 303 КПК України під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у порядку КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КАС України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що спірні правовідносини стосуються оскарження дій органу досудового розслідування з приводу внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, а відтак, можуть бути розглянуті загальним судом у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника Офісу Генерального прокурора від 07.09.2020 № 15/1/2-59355-20 про закриття провадження у справі - задовольнити.

2. Закрити провадження у частині заявлених ОСОБА_1 позовних вимог у справі № 640/8278/20, а саме:

«- за прийнятим рішенням та матеріалами адміністративного провадження постановити ухвалу про зобов`язання Генеральної прокуратури України в особі Генерального прокурора України Венедіктової Ірини Валентинівни, внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України Урядовою групою осіб в складі виконавчої влади, як органу місцевого самоврядування за статтями 1, 3, 6, 8, 9, 19, 21, 24, 28, 46, 55, 56, 102, 113, пунктами 2-3 частини 1 статті 116, 119, ст.ст. 140-146 Конституції України.».

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст. 256 КАС України та може буде оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

Суддя К.С. Пащенко