Справа № 240/8891/20
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/8891/20
категорія 111010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Шимоновича Р.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Укрпалетсистем" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Укрпалетсистем" із позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Волинській області №1086 від 04 червня 2020 року про проведення фактичної перевірки приватного підприємства "Укрпалетсистем";
- відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень суму сплаченого судового збору у розмірі 2102, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі наказу від 04.06.2020 року №1086 та направлень на перевірку від 04.06.2020 року №000855, №000856 посадовими особами відповідача здійснено виїзд за адресою об`єкта перевірки. Проте, уповноваженою особою автозаправного комплексу ПП "Укрпалетсистем" піcля ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки було відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки у зв`язку з невідповідністю даного наказу вимогам п. 81.1 ст. 81 ПК України та нормам чинного законодавства, про що складено акт про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 11.06.2020 року. За доводами позивача, вказаний наказ є протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного податкового законодавства.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено відкрите судове засідання на 08 липня 2020 року.
03 липня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про призначення судового засідання в режимі відеоконференції
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 липня 2020 року вказане клопотання задоволено та призначено судове засідання у режимі відеоконференції.
Судове засідання, призначене на 08 липня 2020 року відкладено на 15 липня 2020 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
07 липня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує проти позову та зазначає, що листом Державної податкової служби України від 29.05.2020 року № 8405/7/99-00-05- 04-01-07 до Головного управління ДПС у Волинській області надіслана інформація щодо проведення аналізу почекової інформації РРО, що надходила у січні - квітні 2020 року до Системи обліку даних РРО від ПП «Укрпалетсистем». Згідно з наданими відомостями встановлено, що вказаним підприємством почекова інформація РРО з продажу пального, які зареєстровані на автозаправочний комплекс за адресою: Луцький р-н, с. Рованці, вул. Європейська, 1А, у січні - квітні 2020 року надходила без зазначення коду УКТ ЗЕД. Тобто, фактичною підставою для видачі наказу згідно з пп. 80.2.2 та п. 80.2 ст. 80 ПК України слугувало вчинення позивачем порушення законодавства контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій.
08 липня 2020 року представником відповідача подано клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року задоволено клопотання відповідача про проведення чергового судового засідання в режимі відеоконференції.
Судове засідання, призначене на 15 липня 2020 року не відбулося з технічних причин, відеоконференція не здійснювалась. Судове засідання відкладено на 29 липня 2020 року.
15 липня 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується із доводами відповідача та зазначає, що підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для платника податків, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів. Натомість, у даному випадку, податковий орган послався на загальні формулювання, без конкретної підстави для проведення перевірки. Крім того, зауважив, що відповідач не надав жодних доказів того, що контролюючим органом отримано інформацію, що зумовлює виникнення обгрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю. У спірному наказі не міститься жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту.
21 липня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 24 липня 2020 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.
Розгляд справи відкладено на 02 вересня 2020 у зв`язку із поданим клопотанням представника відповідача.
27 липня 2020 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній вважає твердження позивача необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.
17 серпня 2020 року постановлено ухвалу суду про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції за поданим клопотанням відповідача.
02 вересня 2020 року у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Протокольною ухвалою суду від 02 вересня 2020 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши доводи сторін, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
04 червня 2020 року начальником Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області або Відповідач) на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПК України) було прийнято наказ №1086 про проведення фактичної перевірки приватного підприємства Укрпалетсистем (далі - Позивач) з 10 червня 2020 року, тривалістю 10 діб, за місцем фактичного провадження діяльності господарської одиниці - автозаправного комплексу, розташованого за адресою: Луцький район, с. Рованці, вул. Європейська, 1/А, з питань дотримання вимог ПКУ, законів України від 06.07.1995 року №265/95- ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 19.12.1995 року №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального від 02.03.2015 року №222-УІІІ Про ліцензування видів господарської діяльності за період діяльності визначений ст. 102 ПК України.
На підставі наказу від 04.06.2020 року №1086 та направлень на перевірку від 04.06.2020 року №000855, №000856 посадовими особами відповідача здійснено виїзд за адресою об`єкта перевірки. Проте, уповноваженою особою автозаправного комплексу ПП "Укрпалетсистем" піcля ознайомлення з наказом про проведення фактичної перевірки було відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки у зв`язку з невідповідністю даного наказу вимогам п. 81.1 ст. 81 ПК України та нормам чинного законодавства, про що складено акт про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 11.06.2020 року.
Позивач, вважаючи протиправним прийнятий ГУ ДПС у Волинській області наказ від 04.06.2020 року № 1086 про проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем", звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), яка визначає права контролюючих органів, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок та підстави проведення фактичних перевірок встановлений статтею 80 ПК України. Зокрема, відповідно до пунктів 80.1 та 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, за наявності хоча б однієї з підстав, зокрема визначеними підпунктами 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп.80.2.2);
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами - лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.б).
Отже, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою для прийняття керівником контролюючого органу наказу про проведення фактичної перевірки.
Функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 ПК України; а згідно із підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 цієї статті контролюючі органи виконують такі функції, зокрема:
- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;
- здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;
- проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального;
- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів;
- забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Зі змісту оскаржуваного наказу встановлено, що останній видано на підставі пп.20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п.20.1, ст. 20, п. 75.1, ст. 75, пп.80.2.2, 80.2.5, п.80.2 ст.80, п.80.8 ст. 8, пп. 52 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України від 02.12.10 №2755-VI, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, наявності ліцензій. виробництва та обігу підакцизних товарів.
Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України встановлено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При цьому, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Отже, фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу, який повинен відповідати вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України, та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення копії наказу про проведення фактичної перевірки та направлення на проведення такої перевірки.
Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: - у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків; - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Пунктом 81.2 цієї статті встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Позивачем відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу обґрунтовано тим, що відповідачем не дотримано вимог підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, так як не надано жодних документальних доказів на підтвердження наявності підстав для прийняття оскаржуваного наказу, а саме: наявності та/або отримання інформації, яка б свідчила про порушення позивачем вимог законодавства в частині обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів відповідачем надано не було.
Дослідивши спірний наказ Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про проведення фактичної перевірки було встановлено, що останній містить визначені пунктом 81.1 статті 81 ПК України: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки (здійснення контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів і запобігання порушень у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами); підстави для проведення перевірки (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, стаття 16 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального"); дата початку перевірки; тривалість перевірки, що відповідає вимогам пункту 81.1 статті 81 ПК України.
Окрім того, наказ містить підпис начальника Головного управління Державної податкової служби у Волинській області та скріплений печаткою контролюючого органу.
Позивач, як на підставу для скасування спірного наказу, посилається на відсутність письмових та належним чином оформлених доказів того, що контролюючим органом отримано інформацію, що зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю.У спірному наказі не міститься жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів відповідачем встановлено порушення позивачем вимог законодавства, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту; у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.
Позивачу також є незрозумілим за інформацією якого державного органу або органу місцевого самоврядування та на підставі яких фактів відповідач дійшов висновку про доцільність проведення саме фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем" на підставі пп. 80.2.2., пп.80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України.
Суд першої інстанції не може погодитися з такими доводами позивача, оскільки, згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підставою для проведення фактичної перевірки належного позивачу підприємства може бути не лише отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також і необхідність здійснення фіскальним органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв.
Отже, відповідач мав право на проведення фактичної перевірки ПП "Укрпалетсистем" на підставі здійснення контролюючим органом функцій (відповідно до положень пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України), визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального та рішення керівника контролюючого органу, а оскаржуваний наказ № 1086 від 04.06.2020 року відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності передбачених ПК України підстав для її проведення.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10 квітня 2020 року у справі №815/1978/19.
На переконання суду, контролюючий орган у спірних правовідносинах діяв правомірно, у межах наданих повноважень та у визначений законодавством спосіб, а тому підстави для скасування оскаржуваного наказу відсутні.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази надані позивачем та суб`єктом владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно із ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 вересня 2020 року.

Суддя Р.М.Шимонович