Справа № 640/16726/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 вересня 2020 року м. Київ № 640/16726/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Державної служби України з питань праці (01601, м. Київ, вул. Десятинна, 14),

Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49050, м.

Дніпро, вул. Казакова, 3)

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування

постанови від 11 грудня 2017 року №202/4.3-6/950,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної служби України з питань праці (далі - відповідач-1), Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач-2) щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача-1, що виявилася у ненаданні згоди на проведення Головним управлінням Держпраці України у Дніпропетровській області позапланової перевірки у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 23 жовтня 2017 року по 24 листопада 2017 року; визнання постанови відповідача-2 від 11 грудня 2017 року №202/4.3-6/950 про притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності за порушення законодавства про працю у вигляді штрафу у розмірі 128 000,00 грн. на користь держави протиправною та скасувати її.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2020 року адміністративний позов залишено без руху з підстав того, що оскаржувана бездіяльність мала місце та оскаржувана постанова прийнята у жовтні-грудні 2017 року, однак до суду позивач звернулась лише у липні 2020 року, тобто з пропуском законодавчо передбаченого строку.

На виконання вимог ухвали суду від 23 липня 2020 року позивач подала до суду заяву про поновлення пропущеного процесуального строку. Вказана заява обґрунтована тим, що в межах встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зверталась до Дніпровського окружного адміністративного суду (№804/182/392/18, №160/8851/19) з іншим складом учасників та з інших підстав, які завершені судовими рішеннями по суті.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз рішень Верховного Суду у справах №№ 804/2863/16, 8226/2220/16, 507/1436/16-а, 823/440/16 та ін. дає підстави для висновку, що скаржник має надати суду достовірні та переконливі докази, що підтвердять існування об`єктивно існуючих та непереборних обставин, які унеможливили звернення суду протягом встановленого законом строку (здійснення активних регулярних заходів щодо сплати судового збору чи щодо намагання отримання отримати відповідне фінансування, результати цих заходів тощо).

У постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі №569/16060/17 вказано, що обов`язковою умовою для залишення адміністративного позову без розгляду є не лише встановлення факту пропуску строку звернення до суду, а й відсутність підстав вважати, що такий строк пропущений з поважних причин.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що про оскаржувану постанову та, відповідно, оскаржувану бездіяльність відповідача-1, позивачу було відомо ще у 2018 році, оскільки в межах судових проваджень №804/182/392/18, №160/8851/19 постанова від 11 грудня 2017 року №202/4.3-6/950 була предметом оскарження, що позивачем не заперечується.

Обставини, на які позивач посилається, зокрема те, що у межах вказаних проваджень був інший суб`єктний склад, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації нею свого права на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів та не спростовує обізнаності щодо наявності позивача щодо наявності оскаржуваних постанови та бездіяльності ще у 2018 році.

Суд також в частині посилання позивача на висновки постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року в справі №9901/432/18 враховує те, що в даному випадку має місце відмова у відкритті провадження з підстав існування спору між тими ж сторонами та з тих же підстав та не стосується питання поновлення строку на звернення до адміністративного суду.

Вимогами частин 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням того, що наведені представником позивача причини пропуску визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Ухвалу про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук