Справа № 420/2674/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2674/20
11 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву представника ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення від 26.05.2020,
Рішенням ООАС від 26.05.2020 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24.02.2020 № 1206-1202/Р-02/8-1500/20 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії, призначеної за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2020 перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою прокуратури Одеської області № 180 від 07.09.2018, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90%, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
04.09.2020 до суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення вищезазначеного судового рішення, зокрема в частині: чи передбачено рішенням суду застосування п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обмеження розміру пенсії до 17 120 грн? чи передбачено рішенням обмеження розміру пенсії позивача та виплата пенсії менше ніж 90% від суми визначеної у довідці прокуратури Одеської області № 180 від 07.09.2018?
Також заявник просить встановити судовий контроль за виконанням вказаного рішення.
В обґрунтування заяви зазначено, що з 28.08.2020 на поштову адресу позивача надійшов лист від ГУ ПФУ в Одеській області на виконання рішення ООАС від 26.05.2020, згідно з яким відповідач, виконуючи рішення, з посиланням на вимоги п. 13-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» незаконного обмежив розмір пенсії позивача до 17 120 грн.
Заява розглянута в тому ж провадження, - в якому прийнято основне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду слід відмовити з огляду на наступне.
Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Зі змісту заяви про роз`яснення рішення вбачається, що заявник по суті просить не роз`яснити резолютивну частину судового рішення, яка, з огляду на зміст заяви заявнику є повністю зрозумілою, а заявник фактично просить вирішити новий спір, який виник з серпня 2020 р.
В той же час, резолютивна частина рішення не може містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє, про що зазначено у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».
Таким чином, в світлі викладеного вище, звернення заявника за роз`ясненням судового рішення обумовлено не ймовірністю його неправильного виконання (або утруднення) внаслідок невірного розуміння через неясність резолютивної частини рішення, або необхідності виправлення недоліків судового акта та потреби викладення рішення у більш якісній і зрозумілій формі.
Натомість розглядувана заява обумовлена діями територіального управління ПФУ щодо застосування пенсійного законодавства з 01.07.2020, що не становило предмету спору по справі № 420/2674/20.
В той же час, при розгляді заяв учасників процесу про роз`яснення судового рішення суд не вирішує спірні правовідносини, які виникли після вирішення спору.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 у цій справі, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, згідно з ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.
З огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, а також враховуючи видання 13.07.2020 Одеським окружним адміністративним судом виконавчого листа № 420/2674/20, на підставі якого здійснюється виконавче провадження № 62655894, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо встановлення судового контролю.
Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.
При цьому суд роз`яснює заявнику, що завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження, яке покликано для забезпечення примусового виконання судових рішень. Зокрема, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 254, 382 КАС України, суд
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 26.05.2020 по справі № 420/2674/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 26.05.2020 по справі № 420/2674/20 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк