Справа № 370/1003/20
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1003/20

"19" серпня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді Мазки Н.Б., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області Тишури Сергія Вікторовича про скасування постанови серії ДПО18 №077911 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 року,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області Тишури Сергія Вікторовича про скасування постанови серії ДПО18 №077911 про адміністративне правопорушення від 23.04.2020 року, посилаючись на те, що 23.04.2020 року близько 11.50 години він рухався пішки по вул. Богдана Хмельницького в смт Макарів, підійшовши до автомобіля, який належить його дружині був зупинений поліцейським Тишурою С.В. , який звинуватив позивача у порушені ПДР.

На всі вимоги ознайомитися з правопорушенням згідно ч.1 ст.268 КУпАП інспектор відмовився та повідомив позивачу, що не має жодних претензій.

Інспектором було складено постанову серії ДП018 №077911 від 23.04.2020 року про адміністративне правопорушення, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425.00 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст.122 та 126 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», яку він отримав поштою 04.05.2020 року.

В постанові інспектор Тишура С.В. зазначив, що позивач відмовився від ознайомлення та підпису. Позивач цей факт заперечує та вказує, що під час складення адміністративного матеріалу знаходився у черговій частині, де інспектор і складав постанову.

Позивач просив допомоги та пояснень у заступника чергового Тишури Ганни Вікторовни , звертався до чергового Морозова Олександра Сергійовича , заступника начальника сектора кримінальної поліції Шимко Владислава Андрійовича та чергового слідчого, але правової допомоги та роз`яснень по даній ситуації не отримав. Також він телефонував на ліні. 102 та на гарячу лінію МВС.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП є незаконним та необґрунтованим.

Розгляд справи відбувався без його присутності, що не дало змоги для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушує його права, передбачені ст.268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися.

У змісті постанови серії ДП018 №077911 від 23.04.2020 року не вказано, на підставі яких даних зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 та 126 КУпАП.

Позивач вважає, що у справі про адміністративне правопорушення відсутні достатні та належні докази вчинення ним правопорушення, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення ДП018 №077911 від 23.04.2020 року є незаконною, винесена на підставі суб`єктивних тверджень інспектора.

Під час оформлення постанови поліцейський позбавив позивача права на внесення письмових пояснень до постанови, необхідних для вирішення справи.

Позивач просить: скасувати постанову серії ДПО18 №077911 від 23.04.2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області Тішурою Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 та ст.126 КУпАП.

Згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 08.05.2020 року, справу №370/1003/20 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками та копію ухвали 07.07.2020 року (рекомендоване повідомлення №762), відзиву не надав.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.4 КАС України, яким передбачено, що розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №077911, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього стягнення у сумі 425.00 гривень. У фабулі постанови зазначено: 23.04.2020 року о 11.50 годині в смт Макарів по вул. Богдана Хмельницького, 7, водій керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено» та здійснив стоянку в зоні дії знаку, а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.2.1 ПДР України (а.с.7).

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено:

3) постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого в автоматичному режимі, - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідачем при складанні постанови не встановлено фактичних даних, на основі яких останній мав би встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні, зокрема тих обставин на які посилається позивач.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ст.126 КУпАП не доведена.

Відповідно до ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись вимогами ст.77, ч.4 ст.229, 242-246, 262, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №077911 від 23.04.2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області Тішурою Сергієм Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 та ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень п.п.15.5п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Рішення складено 19.08.2020 року.

Суддя