Справа № 299/885/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 299/885/20 пров. № А/857/7872/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Іщук Л. П.,

суддів Затолочного В. С., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року, постановлену головуючим суддею Бак М. Д. у м. Виноградів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправними дії старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Батрина В. В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області Батрина В. В. від 10.03.2020 № 322-ДК/0064По/08/01/-20 про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2020 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 01.04.2020 о 10:00 год та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

09.04.2020 на адресу Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву від 30.03.2020 № м9-7-0.72-2727/2-20 та відзив на позовну заяву від 31.03.2020 № 0-7-0.72-2836/2-20.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.04.2020, зокрема, в задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовлено.

Вказана ухвала 27.04.2020 була надіслана Головному управлінню Держгеокадастру у Закарпатській області та отримана ним 28.04.2020, що підтверджується копією даної ухвали з відомостями про реєстрацію супровідного листа відповідачем.

14.05.2020 на адресу Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про поновлення строку на подання відзиву від 07.05.2020 № 9-7-0.72-3799/2-20, в якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку подання відзиву на позовну заяву та прийняти такий відзив.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.05.2020 клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву повернуто йому, визнано ухвалою, що відповідач, повторно подаючи клопотання про продовження строку на прийняття відзиву, зловживає своїми процесуальними правами та стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальним правом в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630,60 грн.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції в частині застосування штрафу за зловживання процесуальним правом, Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати судове рішення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що зловживання процесуальними правами характеризується умислом порушити порядок, зокрема, у даному випадку, адміністративного судочинства. Зазначає, що ні діями, ні бездіяльністю відповідач не мав наміру порушувати процесуальні права інших учасників процесу, порядок адміністративного процесу, окрім, як донести до суду свою позицію з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду даної справи. При цьому зазначає, що в інтересах суду з метою забезпечення стороні можливості реалізувати своє право на висловлення позиції щодо позовних вимог шляхом подання обгрунтованого відзиву, враховуючи, що одним із завдань судового провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, з`ясування заперечень проти позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, доцільним є задоволення подібних клопотань учасників процесу.

В судове засідання з апеляційного розгляду справи учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд справи здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині стягнення з відповідача штрафу за зловживання процесуальними правами, суд першої інстанції виходив з того, що подання відповідачем клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав та нових обставин, є зловживанням процесуальним правом відповідача подавати клопотання.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частиною п`ятою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду, зокрема, відзив на позовну заяву.

У частині першій статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина четверта статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно з статтею 145 Кодексу адміністративного судочинства України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Частиною першою статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Таким чином, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію у такий спосіб, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків. При цьому, у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству суд може застосувати до учасника справи заходи процесуального примусу, зокрема, у вигляді штрафу.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23.03.2020, зокрема, відкрито провадження у справі та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія вказаної ухвали отримана Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області 25.03.2020.

Так, 09.04.2020 на адресу Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву від 30.03.2020 № м9-7-0.72-2727/2-20 та відзив на позовну заяву від 31.03.2020 № 0-7-0.72-2836/2-20.

Вказане клопотання було обгрунтоване тим, що у зв`язку з великою завантаженістю в роботі у визначений судом строк Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області не має можливості вчасно підготувати відзив на дану позовну заяву.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.04.2020, в задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, суд першої інстанції виходив з того, що процесуальний строк, який встановлюється судом, може бути продовжений до його закінчення, а не поновлений.

При цьому, вказана ухвала на містила відомостей щодо прийняття відзиву на позовну заяву чи про його повернення.

14.05.2020 на адресу Виноградівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про поновлення строку на подання відзиву від 07.05.2020 № 9-7-0.72-3799/2-20, в якому відповідач просив визнати поважними причини пропуску строку подання відзиву на позовну заяву та прийняти такий відзив.

Розглянувши вказане клопотання судом першої інстанції винесено оскаржувану ухвалу, якою, зокрема, повернуто відповідачу клопотання про поновлення строку для подання відзиву разом з відзивом та стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в дохід Державного бюджету України штраф за зловживання процесуальним правом в сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630,60 грн.

Апеляційний суд зазначає, що процесуальна норма, на яку покликається суд як на підставу застосування штрафу, передбачає можливість накладення такого за зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, подання відповідачем повторно клопотання про поновлення строку для подання відзиву та відзиву було зумовлене відсутністю в ухвалі Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27.04.2020 відомостей щодо прийняття відзиву, поданого 09.04.2020.

Апеляційний суд також звертає увагу, що встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятиденний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву не відповідає вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою такий не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказаною статтею також передбачено, що суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі, що не враховано судом першої інстанції.

При цьому, суд може визнати зловживанням процесуальними правами конкретні дії учасників справи, що свідчать про невиконання процесуальних обов`язків. Кваліфікація тих чи інших дій як зловживання правами здійснюється судом з огляду на обставини справи та, з урахуванням мети, яку переслідував учасник справи.

Апеляційний суд наголошує, що подання відповідачем відзиву є реалізацією ним свого права на висловлення позиції щодо позовних вимог з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду даної справи, а не безпідставного затягування чи перешкоджання розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідачем було допущено зловживання процесуальним правом, яке полягає у поданні клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Вищенаведене дає підстави для висновку про необгрунтованість застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу, що свідчить про протиправність оскаржуваної ухвали у відповідній частині.

Відтак, викладене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо застосування заходів процесуального примусу, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у відповідній частині.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області задовольнити.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 травня 2020 року у справі № 299/885/20 в частині стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області в дохід Державного бюджету України штрафу за зловживання процесуальним правом скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді В. С. Затолочний
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 10.09.2020