Справа № 200/2387/20-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 р. Справа№200/2387/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) позовну заяву Публічного акціонерного товариства Макіївський завод металевих конструкцій (ПАТ "МЗМК") (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, 3, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про зобов`язання відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 18010500 земельний податок з юридичних осіб, що сплачується за користування земельною ділянкою розташованої в місті Макіївка Донецької області, шляхом внесення до неї змін - зменшення податкового зобов`язання на суму податкового з податку на землю за липень-грудень 2014 року та за січень 2015 року в розмірі 167 748,93 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Позива звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ПАТ Макіївським завод металевих конструкцій станом на 24.02.2020 в інтегрованій картці платника ПАТ «МЗМК» за кодом бюджетної класифікації 18010500 «земельний податок з юридичних осіб» рахується податковий борг в розмірі 167748,93 грн., який складається з несплати грошових зобов`язань з плати земельного податку за липень-грудень 2014 та за січень 2015 в розмірі 28 364,22 грн. щомісяця. Земельна ділянка, за яку сплачується податок розташована в м.Макіївка. Станом на 01.07.2014 позивач здійснював господарську діяльність та був зареєстрований в м.Макіївка. Державна реєстрація зміни місця знаходження з м.Макіївка на м.Бахмут здійснено 28.04.2017 року. Зазначили, що в силу Закону №1669 звільнені від сплати за користування земельними ділянками, які знаходяться на території проведення антитерористичної операції та/або в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. 04.02.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про списання безнадійного боргу з земельного боргу. 17.02.2020 року від відповідача надійшла відповідь з відмовою списання податкового боргу з посиланням на те, що на даний час механізм та порядок коригування нарахованих сум з плати за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) в інтегрованих картках платника, не визначено. Вказали на те, що наявність податкового боргу виключає можливість позивача в підготовці комерційних пропозицій та брати участь в тендерних торгах, так як однією із умов тендерної документації зазначено про необхідність надання довідки від ДПС України про відсутність податкового боргу. Таким чином, вважають, що підприємство знаходиться в найгірших умовах ведення господарської діяльності в зв`язку з близьким розташуванням до території бойових дій, а також додатково несе певні фінансові збитки та втрачає потенційних споживачів своєї продукції в зв`язку з неможливістю участі у тендерних торгах. Просили задовольнити позов.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив, зі змісту якого вбачається, що за обліковими даними інформаційної системи контролюючого органу станом на 12.02.2020 у позивача обліковується податковий борг на загальну суму 363 935,58 грн.. в тому числі за платежем земельний податок з юридичних осіб» за земельну ділянку, розташовану в м.Макіївка на суму 167 748,93 грн., який виник за період з липня 2014 по грудень 2015 року. Зазначили, що контролюючі органи мають право приймати рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке визначено статтею 101 глави 9 розділу 11 Податкового кодексу України. Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Макіївка входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому у позивача виникає право не нараховувати та не сплачувати плату за землю відповідно до норм ст.50 Податкового кодексу України. Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені. А тому вважають, що оскільки діяли в межах своїх повноважень. в задоволенні позові слід відмовити.

Представник позивача до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі №200/2389/20-а, яке набрало законної сили встановлено наступне.

Позивач, Публічне акціонерне товариство Макіївський завод металевих конструкцій, (ідентифікаційний код 01412265) відповідно до безкоштовного запиту на сайті Міністерства юстиції України зареєстрований як юридична особа 22 грудня 1997 року, про що 09 серпня 2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис за номером 1 002723.

Місцезнаходження позивача у 2014 році: 86101, Донецька область, м. Макіївка, вул.Гаражна,1.

Відповідно до Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 28.04.2017 року позивачем змінено місцезнаходження: 84500, Донецька область,м. Бахмут, вулиця О. Сибірцева, буд. 3.

Тобто до 28.04.2017 року позивач знаходився на тимчасово окупованій території. Позивач є платником податку на додану вартість з 09.07.1997 року, що підтверджується витягом № 027 від 03.07.2017 року.

Судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство Макіївський завод металевих конструкцій є юридичною особою місцезнаходження: 84500, Донецька область,м. Бахмут, вулиця О. Сибірцева, буд. 3.

Відповідач суб"єкт владних повноважень.

04.02.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про списання безнадійного боргу №04-2/02. в якій просили прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу «земельний податок» в розмірі 167 748,93 грн.

Відповідачем на заяву позивача надано відповідь, в якій зазначено, що за обліковими даними інформаційної системи контролюючого органу станом на 12.02.2020 у позивача обліковується податковий борг на загальну суму 363 935,58 грн.. в тому числі за платежем земельний податок з юридичних осіб» за земельну ділянку, розташовану в м.Макіївка на суму 167 748,93 грн. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 №1085-р м.Макіївку віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно у підприємства виникає право не нараховувати та не сплачувати плату за землю за території населених пунктів, що розташовані на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Зазначено, що на теперішній час механізм застосування норм підпункту 38.7 статті 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу відсутні. Порядок коригування нарахованих сум з плати за землю в інтегрованих картках платників, не визначено.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 15 ПК України на платників податків покладений обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі - орендна плата).

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з п.п. 286.2 та 286.3 ст. 286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, Податковим кодексом України визначено право платника податків (за його вибором) подавати декларацію з плати за землю у встановлений строк один раз за весь рік або подавати таку декларацію щомісячно та обов`язок платника податків щомісячно сплачувати плату за землю.

Станом на час розгляду даного адміністративного позову, в інтегрованій картці платника податків, за позивачем обліковується податковий борг з податку на землю у 167748,93 грн. згідно податкового розрахунку № від 28.01.2014 року.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції ( далі - Закон № 1669-VII), згідно до статті 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року.

На час вирішення даної справи, Президентом України не прийнято Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тобто, період проведення АТО триває.

Чинний з 15 квітня 2017 року порядок оподаткування об`єктів оподаткування, що розташовані на тимчасово окупованій території та/або на території населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, встановлено пунктом 38 підрозділ 10 Перехідних положень Кодексу в редакції Закону України від 23 березня 2017 року № 1989-УШ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні.

У абзацах першому та другому підпункту 38.7 пункту 38 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу встановлено, що не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності): за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території; за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення.

Відповідно до підпункту 38.1 підпункту 38 підрозділу 10 Перехідних положень Кодексу визначено, що: тимчасово окупована територія - територія окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, визначена відповідно до Постанови Верховної Ради України Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України; територія населених пунктів на лінії зіткнення територія населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, перелік яких визначений Кабінетом Міністрів України.

Тобто, аналізуючи вищевикладене, сам факт перебування платників орендної плати за земельну ділянку на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

На виконання приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Серед цього переліку зазначено зокрема і м. Бахмут та м. Макіївка (міста розташування земельних ділянок).

Тобто, у період невиконання обов`язків платника орендної плати за земельну ділянку, позивач знаходився на обліку в органі доходів і зборів, розташованого на території населеного пункту, визначеного в переліку про який йдеться в статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, де проводилася антитерористична операція.

Таким чином, в силу положень діючого Закону, з 14 квітня 2014 року відповідальність передбачена законодавством за невиконання обов`язків платника орендної плати за земельну ділянку, до позивача не застосовуються, що не було враховано відповідачем.

Згідно з п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, якою встановлені строки давності та їх застосування, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПК України визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 101.2 ст. 101 ПК України, під терміном "безнадійний" розуміється, зокрема податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Контролюючим органом протягом 1095 днів заходи щодо примусового стягнення з позивача податкового боргу не вживалися, доказів зворотного до суду не надано.

Однією з функцій контролюючих органів є списання безнадійного податкового боргу (пп. 191.1.24 п. 191.1. ст. 191 ПК України).

Списання безнадійного податкового боргу врегульовано ст. 101 Податкового кодексу України, згідно з п. 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно з п.п. 101.5 ст. 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577.

Згідно з пп. 3 п. 2.1 розд. ІІ вказаного Порядку під терміном "безнадійний податковий борг" слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу.

Відповідно до п. 3.1 розд. ІІІ Порядку визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 розд. ІІІ Порядку визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається, зокрема, у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 4.3 - 4.5 розд. ІV Порядку в інших випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Зі змісту Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року № 577, вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 4.1 розд. ІV Порядку). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в справі № 813/4430/16, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В порушення наведених вимог законодавства контролюючим органом безнадійний податковий борг списаний не був, що призвело до порушення прав позивача.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи що відповідачем не приймалось будь-яке рішення з приводу відмови позивачу скасувати податковий борг за орендну плату земельної ділянки.

Суд є правозастосовним органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2006 року у справі Волохи проти України при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є передбачуваною, якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. …надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Водночас, з урахуванням тієї обставини, що оскаржені дії відповідача в спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях (аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в справі № 813/4430/16).

Частиною 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки право позивача на списання безнадійного податкового боргу підтверджується матеріалами справи, що є безумовною підставою для списання такого боргу, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства та керуючись ч.2 ст. 9 КАС України суд дійшов висновку про визнання протиправною відмову відповідача списати податковий борг позивача в сумі 167748,93 грн. та зобов`язання відповідача відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 18010500 земельний податок з юридичних осіб, що сплачується позивачем за користування земельною ділянкою розташованої в місті Макіївка Донецької області, шляхом внесення до неї змін - зменшення податкового зобов`язання на суму податкового з податку на землю за липень-грудень 2014 року та за січень 2015 року в розмірі 167748,93 грн.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 2516,23 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням № 7044 від 26.02.2020 року.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 2516,23 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асігнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Макіївський завод металевих конструкцій (ПАТ "МЗМК") (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, 3, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) про зобов`язання відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника за кодом бюджетної класифікації 18010500 земельний податок з юридичних осіб, що сплачується за користування земельною ділянкою розташованої в місті Макіївка Донецької області, шляхом внесення до неї змін - зменшення податкового зобов`язання на суму податкового з податку на землю за липень-грудень 2014 року та за січень 2015 року в розмірі 167748,93 грн. задовольнити.

Визнати протиправною відмову від 17.02.2020 №12944/10/05-99-10-02-33 Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) списати податковий борг Публічного акціонерного товариства Макіївський завод металевих конструкцій (ПАТ "МЗМК") (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, 3, ) в сумі 167748,93 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) відкоригувати облікові показники інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства Макіївський завод металевих конструкцій (ПАТ "МЗМК") (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, 3, ) за кодом бюджетної класифікації 18010500 земельний податок з юридичних осіб, що сплачується за користування земельною ділянкою розташованої в місті Макіївка Донецької області, шляхом внесення до неї змін - зменшення податкового зобов`язання на суму податкового з податку на землю за липень-грудень 2014 року, за січень 2015 року в розмірі 167748,93 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59, ) судовий збір у розмірі 2516,23 грн. на користь Публічного акціонерного товариства Макіївський завод металевих конструкцій (ПАТ "МЗМК") (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.О.Сибірцева, 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.О. Аканов