Справа № 761/3124/20
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/3124/20
Провадження № 2-а/761/142/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позивач просить: скасувати постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Київській області Заруцького М.С. від 23.12.2019 року №890-ДК/0176ПО/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення на позивача та закрити справу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.11.2019 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачу. 11.12.2019 року за результатами перевірки було складено акт в якому зазначено про порушення - використання земельної ділянки не за призначенням. Після наданих позивачем пояснень було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме: порушення ст.53 КУпАП та пункту г) ч.1 ст.211 ЗК України та про заподіяння матеріальної шкоди (збитків) без зазначення її розміру.

23.12.2019 року протокол був розглянутий та за результатами було складено постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача в розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню на тій підставі, що позивач заперечує розташування «готелю» на земельній ділянці та надання комерційних послуг так як житловий будинок наданий в користування третій особі, яка здає кімнати в суборенду. Крім того позивач зазначає, що будинок не має ознак готелю, які зазначені в Законі України «Про туризм» та постанові Кабінету міністрів України від 29.07.2009 року №803. Інспектор в постанові послався на матеріали фотофіксації та публічної інформації в мережі інтернет, проте її досліджено не було при розгляді справи. Також позивач зазначає, що не було надано доказів надання послуг.

Позивач зазначає про процедурні порушення, зокрема, було проігноровано прохання позивача висловлюватись російською мовою, так як він державну мову розуміє недостатньо; в акті перевірки не зазначені всі особи, які були присутні при проведенні перевірки; в постанові невірно зазначено про відсутність клопотання про відкладення слухання.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року було призначено розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, сторони в судове засідання не викликались.

Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

14.05.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що при проведенні перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 встановлено, що на земельній ділянці розташовано двоповерхову будівлю та господарські споруди та згідно інформаційних вивісок розміщених в приміщенні будівлі та публічної інформації, отриманої за допомогою мережі Інтернет (веб-сайт htpp://cherrytwins.com/ua) зазначена будівля використовується для надання послуг як готель « CHERRY TWINS ». А тому було встановлено що земельна ділянка використовується позивачем не за призначенням. А тому був складений протокол про адміністративне правопорушення від 18.12.2019 року та постанова про накладення адміністративного стягнення від 23.12.2019 року згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення статті 53 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340,00 грн. А тому представник зазначає, що інспектор діяв в межах повноважень, наданих йому діючим законодавством та вимоги позивача не грунтуються на чинному законодавстві.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0570 га (кадастровий номер :88:096:0051) по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 01.07.2020 року. Землю передано позивачу, як вбачається для обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Заруцьким М.С. було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка належить на праві власності позивачу за результатами чого складено акт від 11.12.2019 року №890-ДК/1143/АП/09/01/-09 в якому зазначено, що на земельній ділянці розташовано двоповерхову будівлю та господарські споруди та згідно інформаційних вивісок розміщених в приміщенні будівлі та публічної інформації, отриманої за допомогою мережі Інтернет (веб-сайт htpp://cherrytwins.com/ua) зазначена будівля використовується для надання послуг як готель « CHERRY TWINS », а тому інспектором було встановлено використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

18.12.2019 року ОСОБА_1 надав пояснення до акту перевірки в яких зазначив, що будинок, який розташований на земельній ділянці він передав в користування ОСОБА_2 , яка займається погодинною здачею кімнат будинку в суборенду. Також в поясненнях позивач зазначив, що готель на земельній ділянці відсутній та відповідні послуги не надаються.

В цей же день Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель Заруцьким М.С. на підставі акту був складений протокол про адміністративне правопорушення №890-ДК/1143/АП/09/01/-09 в якому зазначено про розміщення на земельній ділянці готелю та надання комерційних послуг та відповідно про порушення ОСОБА_1 п.а) ч.1 статті 91 Земельного Кодексу України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.53 КУпАП та пунктом ґ частини першої статті 211 Земельного кодексу України.

Як вбачається, в протоколі розмір збитків не було визначено.

23.12.2019 року на підставі зазначеного протоколу ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення статті 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Стаття 53 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.

Стаття 38 Земельного кодексу України визначає, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (стаття 39 Земельного кодексу України).

Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» визначає, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Стаття 20 Земельного кодексу України визначає, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.53 КУпАП є суспільні відносини у сфері раціонального використання і охорони земель. Предмет посягання - землі.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у:

1) використанні земель не за цільовим призначенням;

2) невиконанні природоохоронного режиму використання земель;

3) розміщенні, проектуванні, будівництві, введенні в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель;

4) неправильній експлуатації, знищенні або пошкодженні протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.

Всі склади формальні.

Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

В позовній заяві позивач заперечує факт порушення ним ст.53 КУпАП.

В той же час відповідач не надав суду доказів що будинок, який розташований на земельній ділянці використовується як готель та відповідно не надано доказів використання земельної ділянки не за призначенням.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому, суд, приходить до висновку, що вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім постанови про адміністративне правопорушення, складеної відповідачем.

Згідно положень ст.286 КАС України враховуючи, що в судовому засіданні відповідачем не доведено правомірності винесення постанови, суд вважає за можливе скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову №890-ДК/0176 По/08/01/-09 від 23 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ст.53 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.53 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула