Справа № 260/609/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/609/20 пров. № А/857/7151/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року в справі № 260/609/20 (головуючий суддя Дору Ю. Ю., м. Ужгород) за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2020 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що за наслідками позапланової перевірки комунального некомерційного підприємства Обласний будинок дитини виявлено порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697, Державних будівельних норм України Системи протипожежного захисту, затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 №312, що унеможливлює подальшу експлуатацію приміщень Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року позов задоволено. Постановлено застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради () за адресою: 89300, Закарпатська область, м.Свалява, вул. Б.Хмельницького, буд.1, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Комунальним некомерційним підприємством "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначено, що повторною перевіркою щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, яка відбулася 03 квітня 2020 року підтверджено, що більшість порушень, а саме 4 з 16, відповідачем було усунено. Решта порушень не може бути усунена у зв`язку із недостатнім фінансуванням.

07 вересня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням адвоката Глаголи В. с. у відпустці та відпочинку за межами регіону.

Колегія суддів вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки жодних доказів перебування адвоката у відпустці не надано. Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що для даної категорії публічно-правових спорів встановлення обставин, що мають значення для справи, відбувається на підставі наданих учасниками справи письмових доказів.

При цьому, відповідно до приписів частин 2 і 3 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а при необхідності надання усних пояснень для роз`яснення встановлених обставин суд вправі додатково викликати цих осіб.

Відтак, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що на підставі наказу Управління ДСНС України у Закарпатській області від 11.12.2019 № 353 та посвідчення на проведення перевірки від 11.12.2019 №01/43 у період з 12 по 13 грудня 2019 року працівниками Управління ДСНС України у Закарпатській області здійснено перевірку Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради.

За наслідками позапланової перевірки комунального некомерційного підприємства Обласний будинок дитини складений акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 13.12.2019 р. за № 278 (далі - Акт), яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - ППБУ), Державних будівельних норм України Системи протипожежного захисту, затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 №312 (далі - ДБН В.2.5-56:2014), а саме:

п. 1. На території закладу освітлення зовнішніх пожежних драбин, протипожежного обладнання, входів до будинків та споруд не забезпечено (Пункт 1.10. глави 1 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 2. Виходи на горище не обладнано протипожежними дверима (Пункт 2.3. глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. З Не проведено вогнезахисну обробку дерев`яних конструкцій горищ всіх корпусів закладу (Пункт 2.5 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 4. У приміщеннях закладу, опорядження (облицювання) стін та стель не виконано з матеріалів, пожежна небезпека яких не нижча ніж: Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб (Пункт 2.17. глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 5. Килими, килимові доріжки не закріплено до підлоги та не встановлено помірно небезпечними щодо токсичності продуктів горіння, мати помірну димоутворювальну здатність та відповідати групам поширення полум`я РП1, РП2 (Пункт 2.28. глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 6. Сходові клітки, внутрішні відкриті, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (Пункт 2.31. глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 7. На випадок відключення електроенергії обслуговуючий персонал не забезпечений електричними ліхтарями. Кількість ліхтарів визначається адміністрацією, виходячи з особливостей об`єкта, наявності чергового персоналу, кількості людей у будинку (але не менше одного ліхтаря на кожного працівника, який чергує на об`єкті у вечірній або нічний час) (Пункт 2.34 глави 2 розділу III ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 8. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в приміщеннях навчальних корпусів та гуртожитку здійснити за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (Пункт 1.6. глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 9. Улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в приміщеннях закладу дозволяється. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно- монтажних та аварійних робіт (Пункт 1.8. глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 10. В приміщеннях їдальні, котельні, гаражі та дитячих групах дозволяється:

- експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією;

- застосування саморобних подовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред`являються до переносних (пересувних) електропроводок;

- використання в пожежонебезпечних зонах світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків), а також з відбивачами і розсіювачами, виготовленими з горючих матеріалів;

- підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, обгортання електроламп і світильників папером, тканиною та іншими горючими матеріалами, експлуатація їх зі знятими ковпаками (розсіювачами) (Пункт 1.18. глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 11. Не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання. Перевірку проводити 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ (Пункт 1.20. глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 12. Захист будівель пральні та котельні від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд (Пункт 1.21. глави 1 розділу IV ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 13. Приміщення закладу, окрім приміщень дитячих груп не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 Системи протипожежного захисту (Пункт 1.2. глави 1 розділу V ППБУ, Наказ МВС України №1417 від 30.12.2014 року);

п. 14. Евакуаційні заходи щодо працівників та майна закладу під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано та не здійснюються (Пункт 4 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

п. 15. Працівників закладу засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено (Пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України);

п. 16. Об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту не проведено (Пункт 11 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України)

Примірник вказаного акту отримано директором КНП Обласний будинок дитини ЗОР, про що свідчить підпис на аркуші №16 вказаного акту (а.с.а.с.10-17). Встановлено, що зауваження або заперечення до проведеного позапланового заходу зі сторони керівника суб`єкта господарювання не надходили.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Згідно зі ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення позапланової перевірки позивачем встановлено та зафіксовано в акті порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері цивільного захисту та пожежної безпеки. А саме, щодо виявлених порушень, управлінням роз`яснено наступне:

п. 1. На території закладу повинно бути забезпечено освітлення зовнішніх пожежних драбин, протипожежного обладнання, входів до будинків та споруд.

п. 2. Виходи на горище необхідно обладнати протипожежними дверима, з метою обмеження поширення полум`я.

п. 3. Дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні бути оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності для попередження займання матеріалів.

п. 4. У приміщеннях закладу, де перебувають 50 та більше осіб, забороняється опорядження (облицювання) стін та стель з матеріалів, пожежна небезпека яких не нижча ніж: Г2, В2, Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб.

п. 5. Килими, килимові доріжки повинні кріпитися до підлоги та бути помірно небезпечними щодо токсичності продуктів горіння, мати помірну димоутворювальну здатність та відповідати групам поширення полум`я РП1, РП2.

п. 6. Сходові клітки, внутрішні відкриті, коридори, проходи та інші шляхи евакуації повинні бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.

п. 7. На випадок відключення електроенергії обслуговуючий персонал повинен бути забезпечений електричними ліхтарями. Кількість ліхтарів визначається адміністрацією, виходячи з особливостей об`єкта, наявності чергового персоналу, кількості людей у будинку (але не менше одного ліхтаря на кожного працівника, який чергує на об`єкті у вечірній або нічний час)

п. 8. З`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів дозволяється лише за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, здійснювати методом скрутки не дозволяється через небезпеку настання пожежі через коротке замикання;

п. 9. Влаштування та експлуатація тимчасових електромереж може призвести до виникнення пожежі;

п. 10. В приміщеннях їдальні, котельні, гаражі та дитячих групах дозволяється: - експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією може призвести до виникнення пожежі;

- застосування саморобних подовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред`являються до переносних (пересувних) електропроводок може призвести до виникнення пожежі;

- використання в пожежонебезпечних зонах світильників з лампами розжарювання без захисного суцільного скла (ковпаків), а також з відбивачами і розсіювачами, виготовленими з горючих матеріалів може призвести до виникнення пожежі;

- підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, обгортання електроламп і світильників папером, тканиною та іншими горючими матеріалами, експлуатація їх зі знятими ковпаками (розсіювачами) може призвести до виникнення пожежі;

п. 11. Один раз на 2 роки повинен проводитись замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, задля запобігання короткому замиканню;

п. 12. Для запобігання виникнення пожежі, будівлі та споруди закладу необхідно обладнувати захистом від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

п. 13. Для своєчасного виявлення та швидкої ліквідації пожежі, а також для запобігання значних матеріальних втрат та людських жертв, будівлі та приміщення закладу необхідно обладнувати автоматичною пожежною сигналізацією;

п. 14. Необхідно організувати та здійснити евакуаційні заходи щодо працівників та майна закладу під час виникнення надзвичайних ситуацій;

п. 15. Керівник об`єкту повинен забезпечити своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту для безпечної їх евакуації та проведення евакуації людей з приміщень під час пожежі (надзвичайної ситуації);

п. 16. Необхідно провести об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту.

Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення КНП Обласний будинок дитини Закарпатської обласної ради є заходом направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд звертає увагу сторін, що поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

До апеляційної скарги апелянтом додано Акт про проведення перевірки № 87 від 03 квітня 2020 року, та вказано, що відповідачем було усунено майже всі порушення, залишилось 4, а саме: вогнезахист дерев`яних конструкцій горищ, монтаж аварійного освітлення, проведення електромонтажних робіт по з`єднанню, відгалуженню та окінцюванню жил проводів і кабелів опресуванням, паянням або затискуванням, забезпечення персоналу засобами індивідуального захисту органів дихання, радіаційного та хімічного захисту.

Колегія суддів зазначає, що дана обставина не свідчить про усунення всіх порушень, вказаних в акті від 13.12.2019 № 278, та вказує, що порушення, які залишились неусуненими є суттєвими та такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Відтак, враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів усунення всіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення Комунального некомерційного підприємства Обласний будинок дитини Закарпатської обласної ради до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року в справі № 260/609/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.