Справа № 755/11193/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Король Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу громадянина народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області до громадянина народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИЛА:

Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області 06 серпня 2020 року звернулося до суду з позовом, у якому просило продовжити на шість місяців строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовують тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що направляв до Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області заяву про співпрацю з метою ідентифікації разом із копією паспорта. Також відповідач зазначає, що позивач не вжив належних заходів з метою здійснення його ідентифікації та документування.

Додатково відповідач подав заяву, в якій просив врахувати, що в рішенні суду від 10 серпня 2020 року не визначена мета продовження строку його затримання. Також ОСОБА_1 заявив клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи за його відсутності.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області не надходив.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу громадянина народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 червня 2019 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, на строк шість місяців.

У подальшому 10 лютого 2020 року уповноваженими особами Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_1 було піддано адміністративному затриманню на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП та поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Чернігівський ПТПІ).

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року у справі № 743/186/20, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, було затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком до 10 серпня 2020 року включно.

Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області зверталося до Департаменту консульської служби МЗС України із листом від 07 квітня 2020 року № 8010.8.3-16749/8010.8-20 щодо сприяння процедурі ідентифікації та документування паспортним документом або свідоцтвом на повернення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 через Посольство Народної Республіки Бангладеш у Республіці Польща.

Також позивач направляв листи від 18 червня 2020 року № 8010.8-24276/8010.8-20 та від 07 липня 2020 року № 8010.8.5-26803/8010.8-20 аналогічного змісту Почесному консулу Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. ОСОБА_2 .

Крім того Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області неодноразово зверталося до Чернігівського ПТПІ із запитами про надання ОСОБА_1 можливості заповнити анкету встановленого зразка з метою подальшого виготовлення сертифікату на повернення до Народної Республіки Бангладеш та про направлення кольорових фотографій іноземця.

Чернігівський ПТПІ надав позивачу акти від 10 березня, 08 травня, 22 червня, 08 липня 2020 року, згідно з якими ОСОБА_1 відмовляється від заповнення анкети для оформлення проїзного документа для виїзду за межі території України.

У зв`язку із закінченням 10 серпня 2020 року строку поміщення ОСОБА_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та відсутністю відповідей, які б дозволили здійснити ідентифікацію особи, Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області звернулося до суду з адміністративним позовом про продовження строку затримання.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області, суд першої інстанції виходив з того, що дані, які б могли підтвердити надання відповідачу статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні відсутні, з працівниками міграційної служби він не співпрацює, відомостей від Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві щодо підтвердження особи не надходило, що унеможливлює вирішення питання компетентними органами про видворення особи з території України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновками суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

У відповідності до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. До таких випадків належить, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, а також порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відсутність у ОСОБА_1 законних підстав для перебування на території України встановлена рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року у справі № 743/186/20, яким відповідача було затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені у ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зазначена норма права містить дві альтернативні умови, кожна з яких може бути самостійною причиною неможливості ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити їх примусове видворення чи реадмісію.

Звертаючись до суду із адміністративним позовом про продовження строку затримання, Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області обґрунтовувало свої вимоги як відсутністю співпраці з боку відповідача, так і відсутністю відповідей від Департаменту консульської служби МЗС України та Почесного консула Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві ОСОБА_3 .

Перевіряючи обґрунтованість доводів позивача, колегія суддів враховує, що Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визнаний в Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 1 розділу VІ Інструкції якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою, до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Як раніше зазначалося, позивач надав до суду першої інстанції, які направлялися до Департаменту консульської служби МЗС України та Почесному консулу Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві ОСОБА_4.

Відповідач вважає, що зазначені листи за своїм змістом не є запитами щодо ідентифікації іноземця у розумінні п. 1 розділу VI Інструкції, адже в них відсутні посилання на обов`язкові додатки - кольорові фотокартки, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка, а також у них зазначені інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що додаткові документи, передбачені п. 1 розділу VI Інструкції, були відсутні у розпорядженні Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області внаслідок відсутності співпраці з боку ОСОБА_1 .

Позивачем були надані копії актів про відмову вчиняти певні дії від 10 березня, 08 травня, 22 червня, 08 липня 2020 року, складених за участю працівників Чернігівського ПТПІ, згідно з якими ОСОБА_1 відмовився заповнювати анкету без пояснення причин.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області, направивши до Департаменту консульської служби МЗС України та Почесному консулу Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві ОСОБА_4 запити із зазначенням тієї інформації про іноземця, яка була наявною на час підготовки звернень, діяв правомірно та виправдано.

Так, листи від 07 квітня 2020 року № 8010.8.3-16749/8010.8-20, від 18 червня 2020 року № 8010.8-24276/8010.8-20 та від 07 липня 2020 року № 8010.8.5-26803/8010.8-20 містять інформацію про прізвище та ім`я іноземця, дату його народження та громадянство.

Департамент консульської служби МЗС України та Почесний консул Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві не повертали зазначені листи без виконання з підстав недостатності відомостей, зазначених у запитах.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області вчиняло можливі дії, а провести ідентифікацію ОСОБА_1 у межах строку, на який його затримано рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року у справі № 743/186/20, не вдалося із незалежних від позивача причин.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 заперечує проти доводів позивача щодо відсутності співпраці в процесі ідентифікації та документування. Відповідач зазначає, що 02 липня 2020 року направив на офіційну електронну адресу Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області заяву про співпрацю від 29 червня 2020 року та копію паспорту серія та номер НОМЕР_1. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав копії зазначених заяви і паспорта, а також скріншот, який підтверджує направлення електронного листа.

Надаючи оцінку зазначеному доводу, колегія суддів враховує, що Центральне міжрегіональне управління ДМС України в м. Києві та Київській області під час розгляду справи в суді першої інстанції не заперечувало отримання вказаних документів від ОСОБА_1 .

Разом з тим, направивши позивачу 02 липня 2020 року заяву про співпрацю, відповідач 08 липня 2020 року вчетверте відмовився від заповнення анкети, передбаченої п. 1 розділу VI Інструкції.

Також колегія суддів приймає до уваги, що до матеріалів справи приєднана копія паспорта Народної Республіки Бангладеш на ім`я ОСОБА_1 серія та номер НОМЕР_1 . Разом з тим, у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у нього наявна лише копія паспорта, а місцезнаходження оригіналу паспорту йому не відоме.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» ідентифікація особи - заходи, пов`язані із встановленням органами виконавчої влади особи заявника, який звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і не має документів, що посвідчують його особу, або такі документи фальшиві.

Отже, ідентифікація є заходом, який здійснюється у разі відсутності документів, що посвідчують особу.

За змістом ч. 1 ст. 289 КАС України затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України є заходом, що вживається за рішенням адміністративного суду, у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Положення п.п. 9, 10 Інструкції передбачають, що приймання органами охорони державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон України іноземців для подальшого примусового видворення здійснюється після перевірки наявності дійсних документів на право перетинання державного кордону (паспортного документа або посвідчення особи на повернення).

Колегія суддів наголошує, що копія паспорту не є документом, що посвідчує особу ОСОБА_1 та дає право на перетинання державного кордону.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що ідентифікацію особи відповідача не було проведено.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає законною і обґрунтованою вимогу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області про продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації на строк, що еквівалентний 6 місяцям.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в порушення вимог ч. ст. 289 КАС України в рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року не зазначено мету затримання.

Разом з тим, затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було здійснене на підставі Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2020 року у справі № 743/186/20. У вказаному рішенні чітко зазначено, що відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України з поміщенням до Чернігівського ПТПІ строком до 10 серпня 2020 року включно. Натомість рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року вирішувалося питання саме про продовження строку, визначеного рішенням суду від 11 лютого 2020 року.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 10 серпня 2020 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу громадянина народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 289, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу громадянина народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку