Справа № 389/257/20
Суддя: Савельєва О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

09.09.2020 Провадження №2-а/389/8/20
Рішення

іменем України

9 вересня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфата Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №547419 від 23.01.2020, закриття провадження по справі.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 23.01.2020 поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №547419, згідно з якою, він о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому, рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив швидкість в населеному пункті на 26 км/год, що зафіксовано приладом TruCAM 000429, порушивши тим самим п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає, що постанова не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що 23.01.2020 він на власному автомобілі Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому, де його зупинив поліцейський та повідомив про те, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху, перевищивши швидкість в населеному пункті на 26 км/год. Він заперечив поліцейському та пояснив, що жодних порушень ним вчинено не було, встановлену в населеному пункті швидкість він не перевищував. Проте, його пояснення поліцейський не взяв до уваги та склав оскаржувану постанову. Він вважає винесення даної постанови незаконним не лише через відсутність самого факту вчинення правопорушення, а й через наявність допущених поліцейським грубих порушень інструкцій та норм закону при складанні, фіксації та розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення. Так, під час розгляду справи йому не роз`яснено його права, не надано доказів його вини у вчиненні вказаного правопорушення, а також не прийнято до уваги його право на професійну правничу допомогу, якою він бажав скористатися. Крім того, статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» ні можливості, ні права використання працівниками поліції автоматичної фото - і відеотехніки іншим шляхом, зокрема шляхом тримання її в руках, не передбачено. Всупереч вказаним вимогам, вимірювання швидкості руху здійснено не в автоматичному режимі. Водночас, п.5.70 Правил дорожнього руху передбачено, що на місцях, де можлива фото або відео фіксація порушень Правил дорожнього руху, має бути встановлений відповідний дорожній знак. Однак, по ходу його руху відповідного знаку щодо проведення фото фіксації не встановлено. Також поліцейським не доведено, що перевищення швидкості ним вчинено саме в межах населеного пункту.

Відповідач поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфат Р.В. подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_1 о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому, рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив швидкість в населеному пункті на 26 км/год, що зафіксовано приладом TruCAM 000429, порушивши тим самим п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. Розгляд справи та постанова ним складена правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС від 07.11.2015 №1395. Під час розгляду справи ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки, що передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Також йому пропонувалось ознайомитися з доказами, які були зафіксовані на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000429, на який видано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 27.11.2019 №22-01/17461. ОСОБА_1 під час розгляду справи скористався своїми правами на власний розсуд і не заявив жодного клопотання, в тому числі й щодо надання можливості скористатися правовою допомогою. Оскаржувана постанова містить відомості про технічний прилад, за допомогою якого зафіксовано перевищення обмежень швидкісного режиму, та відомості про нагрудний відео реєстратор, за допомогою якого зафіксовано процес розгляду справи. Фотокартка з приладу TruCAM містить координати місця вимірювання швидкості руху ОСОБА_1 - географічна широта 48°33? 44.50?N і географічна довгота 32°14? 33.45?Е. Як вбачається із зазначених координат, місце розташування приладу TruCAM знаходиться в межах населеного пункту м.Кропивницький, де червона геолокаційна відмітка - місце, з якого здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортних засобів. Оскільки прилад TruCAM введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, то його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства України. При цьому, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 27.11.2019 №22-01/17461 свідчить про те, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000429 є придатним до застосування та підлягає наступній повірці 27.11.2020. Жодних порушень з боку поліцейського не встановлено, а долучені до справи доказі відповідають вимогам закону та є належними. Таким чином, у діях позивача є склад адміністративного правопорушення, поліцейський мав усі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання передбачених законом документів, ним дотримані процедура та порядок складення адміністративних матеріалів, оскаржувана постанова обґрунтована, винесена на підставі та в порядку, передбаченому законодавством, а доводи позивача безпідставні та необґрунтовані. До відзиву додано DVD-R диск, на якому міститься фіксація вчинення адміністративного правопорушення та фіксація процесу складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач подав суду відповідь на відзив, в якій, крім викладених у позовній заяві обставин, зазначив, що з доданої до відзиву фіксації вчинення адміністративного правопорушення неможливо достовірно ідентифікувати автомобіль, оскільки вимірювання швидкості здійснювалось в похмуру погоду при недостатньому сонячному освітленні, в зв`язку з чим, марка автомобіля та державний номерний знак на відеозаписі відображені розмито, що не дає можливості достовірно встановити цифрові та буквені знаки, що зазначені на автомобілі. Крім того, за допомогою вказаної фіксації не можливо встановити в якій місцевості відбулась дана подія, на якій ділянці дороги, чи передбачає дана ділянка дороги обмеження швидкості руху та яке саме обмеження швидкості руху вона передбачає. Відеозапис, що здійснений поліцейським, не спростовує сумнівів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення. Час вчинення адміністративного правопорушення на стоп-кадрі вказано 14 годин 15 хвилин 29 секунд. Однак, відразу після зупинки поліцейським транспортного засобу, він за допомогою свого мобільного телефону зафіксував процес розгляду адміністративної справи, де часом ведення відео зйомки зазначено 23.01.2020 14 годин 32 хвилини. Таку різницю в часі він вважає суттєвою та такою, що може вказувати на вчинення адміністративного правопорушення водієм іншого транспортного засобу. Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо дорожнього знаку, яким обмежена швидкість на даному відрізку дороги, та відомостей щодо встановлення дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху, який має бути встановлений на місцях, де можлива фото або відео фіксація порушень Правил дорожнього руху. По ходу його руху такого знаку не було.

Позивач у судове засідання не з`явився, але його представник подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглядати справу за її та позивача відсутності.

Відповідач поліцейський взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфат Р.В. та представник відповідача Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис із DVD-R диску, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2).

Стосовно позивача посадовою особою - поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфатом Р.В. 23.01.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №547419, згідно з якою, ОСОБА_1 о 14 годині 15 хвилин 23.01.2020, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Холодноярська,101 у м.Кропивницькому, рухався зі швидкістю 76 км/год, чим перевищив швидкість в населеному пункті на 26 км/год, що зафіксовано приладом TruCAM 000429, порушивши тим самим п.12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн. У постанові зазначено, що до неї додаються відео вчинення правопорушення та відео з бодікамери ВА-00062.

Дана постанова, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, судом перевірялася, чи прийнята (вчинена) вона: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 КАС України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 КАС України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (стаття 96 КАС України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 КАС України).

Статтею 251 КУпАП також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п.1.1, 1.9 Правил дорожнього руху).

Так, відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оглянуті в судовому засіданні відеозаписи, що додані поліцейським до відзиву на позовну заяву, в повному обсязі спростовують доводи позивача про те, що поліцейським під час розгляду справи йому не роз`яснено права та обов`язки, оскільки такі йому роз`яснені; про те, що поліцейським за його вимогою не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки поліцейським надано для ознайомлення як відео фіксацію вчинення правопорушення, так і свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки; про те, що поліцейський не дав йому змоги скористатися професійною правничою допомогою, оскільки відео записи не містять інформації про заявлення позивачем такого клопотання.

Крім того, відеозаписами також спростовується доводи позивача щодо різниці в часі між фіксуванням вчинення правопорушення та моментом зупинки його транспортного засобу, що, на думку позивача, може вказувати на вчинення адміністративного правопорушення водієм іншого транспортного засобу, оскільки відео запис бодікамерою поліцейського почато після зупинки автомобіля позивача о 14 годині 16 хвилин 08 секунд 23.01.2020, у той час як за матеріалами справи, правопорушення вчинено о 14 годині 15 хвилин.

З приводу доводів позивача про те, що поліцейський не мав права використовувати вимірювач TruСАМ, тримаючи його в руках, суд зазначає наступне.

Щодо фіксації на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 №437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruСАМ», який на підставі наведеного наказу зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12.

Фірмі Laser Technology, Inc., США, яка є виробником TruСАМ, 29.08.2012 видано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012.

Вищевказана процедура проведення державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки з подальшою реєстрацією таких типів вимірювальної техніки в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видачею сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки передбачена положеннями Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 №113/98-ВР (який діяв на момент сертифікації).

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998 №113/98-ВР (який діяв на момент сертифікації), засоби вимірювальної техніки, призначені для серійного виробництва в Україні або для ввезення на територію України партіями, підлягали державним приймальним та контрольним випробуванням з метою затвердження типів цих засобів або контролю їх відповідності затвердженим типам і обов`язковим вимогам нормативних документів з метрології.

Згідно з п.1.3 Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 19.02.2002 №100 (який діяв на момент сертифікації), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки видавались на підставі позитивних результатів державних приймальних або державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам в Україні - для офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями.

На виконання вимог вищевказаних нормативно-правових актів здійснювались державні приймальні випробування приладу TruCAM з подальшою реєстрацією останнього в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і видання сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

При цьому, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VI (який набрав чинності з 01.01.2016), не передбачено повторного проходження процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Такої процедури як «сертифікація» законодавством не передбачено.

Також, відповідно до п.3 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 №1161, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, внесені в установленому порядку до набрання чинності новим Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалось до 01.01.2019.

Враховуючи, що прилади TruСАМ, які знаходяться в розпорядженні та користуванні Департаменту патрульної поліції та його структурних (територіальних) підрозділів введені в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, їх подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства.

Разом з цим, відповідно до ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VI (який набрав чинності 01.01.2016), законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно з наказом Мінекономрозвитку «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 №1747, встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких відноситься і вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI20/20 TruСАМ. Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік.

Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17461, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №TC000429 відповідає вимогам технічної документації, свідоцтво чинне до 27.11.2020, чим підтверджується правомірність використання вказаного засобу фіксації правопорушення на момент винесення оспорюваної за цим позовом постанови.

З приводу доводів позивача про відсутність дорожніх знаків 3.29, 3,31, якими встановлюється обмеження максимальної швидкості руху, та дорожнього знаку 5,70, який інформує учасників дорожнього руху про здійснення фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту перевищення максимальної швидкості, зазначеної в пунктах 12.4-12.7 Правил дорожнього руху, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У такому випадку факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтвердженим: - зафіксованою відповідними технічними засобами швидкістю транспортного засобу; - самим транспортним засобом (марка, модель, державний номерний знак); - місцем вчинення адміністративного правопорушення (зафіксована ділянка дороги, на якій встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31).

Відсутність одно із перелічених документально підтверджених фактів виключає подію адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В матеріалах справи наявний відеозапис та фотознімок з технічного пристрою TruCam, здійсненого 23.01.2020, з якого вбачається що автомобіль, яким керував позивач, о 14:15:29 рухався зі швидкістю 76 км/год.

Водночас, з означеного фотознімку та відеозапису неможливо встановити, що автомобіль, яким керував позивач, рухався саме на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29.

Водночас, суд зауважує, що наявність на зазначеному фотознімку з технічного пристрою TruCam координат не підтверджує факт наявності дорожніх знаків 3.29, 3.31 Правил дорожнього руху на цій ділянці дороги.

Суд зазначає, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Також, суд звертає увагу, що контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів), оскільки вказане передбачено ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою, інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Однак, всупереч викладеним вимогам відповідачами не надано суду доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля, яким керував позивач, в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.

Таким чином, з огляду на відсутність події адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 241-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфата Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, задовольнити.

Постанову поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Майфата Романа Володимировича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №547419 від 23.01.2020, скасувати.

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва