Справа № 817/1478/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 817/1478/18

адміністративне провадження № К/9901/69147/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 (головуючий суддя - Т.О. Комшелюк)

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 (головуючий суддя - Я.С. Попко, судді - Р.П. Сеник, Т.В. Онишкевич)

у справі № 817/1478/18

за позовом ОСОБА_1

до Зарічненської районної державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Зарічненської районної державної адміністрації, в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » від 10.05.2018 №44-к.

2. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що спірним розпорядженням відповідача позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за прогул без поважних причин 27.02.2018. В той же час, 19.02.2018 розпорядженням Зарічненської районної державної адміністрації №19-к її було звільнено з посади 19.02.2018 у зв`язку із скороченням чисельності державних службовців. Оскільки у вказаному розпорядженні не значиться про введення його в дію іншою датою, то вказане розпорядження набрало чинності 19.02.2018 у відповідності до частини п`ятої статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а з ним набрала чинності і дата звільнення 19.02.2018. Позивач стверджує, що оскільки вона фактично перебувала з 19.02.2018 у вимушеному прогулі, то, відповідно, не зобов`язана була прибувати 27.02.2018 на роботу. Також вказувала, що 27.02.2018 відповідачем було прийнято розпорядження №21-к, яким було визнано таким, що втратило чинність як нереалізоване розпорядження голови райдержадміністрації від 19.02.2018 №19-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яке отримане позивачем 07.03.2018, що також вказує, що вона не зобов`язана була прибувати на роботу 27.02.2018, оскільки не було правових підстав, отже прийняте відповідачем спірне рішення вважає протиправним та таким, яке належить до скасування.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. При прийнятті рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку, що відсутність позивача на службі 27.02.2018 в період часу з 14 год 30 хв до 18 год 15 хв без поважних причин підтверджена належними та допустимими доказами, а тому оскаржуване рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

6. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивачка вказує, зокрема, що її вини в тому, що вона не була на роботі 27.02.2018 немає, оскільки отримавши розпорядження від 19.02.2018 про своє звільнення, позивачка не вважала себе такою, що перебуває у службових правовідносинах з відповідачем.

Позиція інших учасників справи

7. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Рух касаційної скарги

8. Ухвалою Верховного Суду від 08.01.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

9. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2020 прийнято до провадження адміністративну справу та призначено до касаційного розгляду у судовому засіданні.

10. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

11. Позивачем 14.09.2020 подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача.

12. Відповідач причини неявки у судове засідання не повідомив.

13. У зв`язку із неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд касаційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 2 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

14. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.07.2017 у справі №817/81/17, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017, позов ОСОБА_1 до Зарічненської районної державної адміністрації задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Зарічненської районної державної адміністрації від 13.01.2017 №4/дп-17. Визнано протиправними та скасовано розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації «Про оголошення догани ОСОБА_1 » від 13.01.2017 за №7-к, №8-к, №9-к, №10-к, №11-к, №12-к, №13-к, №14-к, №15-к, №16-к та №17-к. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу у справах сім`ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації Рівненської області з 14.01.2017. Стягнуто із Зарічненської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.01.2017 по 20.06.2017 в сумі 43 550,84 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

15. На виконання зазначеного судового рішення, розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 04.07.2017 № 141-к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу у справах сім`ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації з 14.01.2017.

16. Позивачем 16.01.2018 подано повідомлення відповідачу про обставини та діяння, які унеможливлюють прибуття на службу та проходження служби.

17. Позивач 17.01.2018 звернулась до голови Зарічненської районної державної адміністрації із заявою про надання щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 30 календарних днів з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати із 05.02.2018, а також надання щорічної додаткової оплачуваної відпустки за кожний рік (стаж) державної служби, що також не заперечується сторонами.

18. ОСОБА_1 19.01.2018 подала відповідачу повідомлення про обставини та діяння, які унеможливлюють прибуття на службу та проходження служби, в якому аналогічно змісту повідомлення від 16.01.2018 зазначила, що з липня 2017 року Зарічненська районна державна адміністрація не виплачує позивачу заробітної плати, що позбавило її засобів для існування та можливості, з поважних причин, прибувати на службу та знаходитись на ній.

19. Відповідачем 23.01.2018 надана відповідь позивачу за №01/28-341 про те, що повідомлення про обставини та діяння, які унеможливлюють прибуття на службу та проходження служби, зареєстроване в Зарічненській районній державній адміністрації за №76-01/28 від 16.01.2018 розглянуто. Доведено до відома позивача, що відповідно до статей 47, 56 Закону України «Про державну службу» остання, як державний службовець, зобов`язана неухильно дотримуватись Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців апарату районної державної адміністрації, затверджених розпорядженням голови Зарічненської районної державної адміністрації від 23.09.2016 №181, з якими позивач 17.07.2017 ознайомлена особисто під підпис. Також просить позивача негайно з`явитися на службу для вирішення висвітлених у її повідомленні питань.

20. Відповідачем видано розпорядження від 19.02.2018 №19-к, яким відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу», статей 6, 39 Закону України «Про місцеві адміністрації» звільнено ОСОБА_1 , начальника відділу у справах сім`ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації 19.02.2018 у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців районної державної адміністрації (пункт 1).

21. Згідно із пунктом 2 вказаного розпорядження, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 на службі, вважати днем звільнення перший день її виходу на службу.

22. Пунктом 3 цього ж розпорядження визначено відділу юридичного забезпечення та управління персоналом апарату районної державної адміністрації ознайомити ОСОБА_1 з розпорядження та видати їй належно оформлену трудову книжку.

23. ОСОБА_1 27.02.2018 подала голові Зарічненської районної державної адміністрації заяву про вихід з 27.02.2018 на службу після закінчення тимчасової непрацездатності та інших поважних причин в якому заявила, що 27.02.2018 вона вийшла на службу у Зарічненську районну державну адміністрацію.

24. Цього ж числа ОСОБА_1 подала відповідачу повідомлення про відсутність доступу до робочого місця, в якому повідомила, що, прибувши у Зарічненську районну державну адміністрацію на визначене раніше для неї робоче місце виявлено, що робоче місце як таке, відсутнє (не створене), будь-яке матеріально-технічне забезпечення відсутнє.

25. Також, 27.02.2018 позивач звернулась до відповідача із заявою про видачу належно оформленої трудової книжки та вимогою про проведення розрахунку у повному обсязі всіх сум, що належать ОСОБА_1 до виплати у зв`язку з її звільненням відповідно до розпорядження від 19.02.2018 №19-к.

26. Зарічненська районна державна адміністрація 27.02.2018 склала акт про відсутність на службі ОСОБА_1 без жодного попередження про причини відсутності в період з 14:30 год до 18:15 год.

27. Згідно з розпорядженням в.о. голови Зарічненської районної державної адміністрації від 27.02.2018 №21-к відповідно до статей 6, 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визнано такими, що втратили чинність, як нереалізовані: розпорядження голови районної державної адміністрації від 19.07.2017 №154-к «Про попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення»; розпорядження голови районної державної адміністрації від 19.02.2018 №19-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

28. Дослідженням трудової книжки на ім`я позивача серія КС №328065 судами встановлено наявність записів: №18 від 27.02.2018 - ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу у справах сім`ї та молоді Зарічненської районної державної адміністрації у зв`язку зі скороченням чисельності державних службовців, пункт 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (підстава розпорядження №19-к від 19.02.2017); №19 від 27.02.2018 - запис за №18 недійсний (підстава розпорядження №21-к від 27.02.2018).

29. 03.03.2018 відповідачем відповідно до пункту 1 статті 86 Закону України «Про державну службу» та враховуючи відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 27.02.2018 більше трьох годин протягом робочого дня, видано розпорядження №24-к «Про дисциплінарне провадження», яким розпочато дисциплінарне провадження у відношенні ОСОБА_1 .

30. На виконання цього наказу, дисциплінарною комісією проведено службове розслідування, за результатами якого дисциплінарною комісією в складі шести членів 05.05.2018 прийняте рішення №2/дп-18 «Про внесення подання голові районної державної адміністрації про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».

31. За змістом резолютивної частини цього рішення, дисциплінарною комісією визнано наявність підстав для притягнення державного службовця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та внесення подання Зарічненській районній державній адміністрації про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за прогул без поважних причин на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» 27.02.2018 із застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді догани (пункт 1). Рекомендовано голові Зарічненської районної державної адміністрації притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до неї захід дисциплінарного стягнення у виді догани (пункт 2).

32. 10.05.2018 відповідачем видано розпорядження №44-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 », яким останню притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування (чинні на час виникнення спірних правовідносин)

33. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

34. Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

35. Частиною другою статті 1 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

36. Частинами другою, третьою статті 5 Закону України «Про державну службу» передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

37. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на: 1) повагу до своєї особистості, честі та гідності, справедливе і шанобливе ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; 2) чітке визначення посадових обов`язків; 3) належні для роботи умови служби та їх матеріально-технічне забезпечення; 4) оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби та рангу; 5) відпустки, соціальне та пенсійне забезпечення відповідно до закону; 6) професійне навчання, зокрема за державні кошти, відповідно до потреб державного органу; 7) просування по службі з урахуванням професійної компетентності та сумлінного виконання своїх посадових обов`язків; 8) участь у професійних спілках з метою захисту своїх прав та інтересів; 9) участь у діяльності об`єднань громадян, крім політичних партій у випадках, передбачених цим Законом; 10) оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності; 11) захист від незаконного переслідування з боку державних органів та їх посадових осіб у разі повідомлення про факти порушення вимог цього Закону; 12) отримання від державних органів, підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування необхідної інформації з питань, що належать до його повноважень, у випадках, встановлених законом; 13) безперешкодне ознайомлення з документами про проходження ним державної служби, у тому числі висновками щодо результатів оцінювання його службової діяльності; 14) проведення службового розслідування за його вимогою з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Державні службовці також реалізують інші права, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

38. Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2)дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7)сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

39. Статтею 64 Закону України «Про державну службу» передбачено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

40. Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

41. Згідно із пунктом 12 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступком є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

42. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

43. Згідно із частиною першою статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

44. Відповідно до частин першої, десятої, одинадцятої статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

45. Згідно із статтею 73 Закону України «Про державну службу» з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

46. Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

47. Згідно із статтею 76 Закону України «Про державну службу» державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

48. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, яка була чинною до 08.02.2020).

49. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

50. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутність позивача на службі 27.02.2018 в період часу з 14:30 год до 18:15 год без поважних причин підтверджена належними та допустимими доказами, доказів протилежного позивачем не надано ні відповідачу, ні суду.

51. Посилання позивача в касаційній скарзі, що її вини в тому, що вона не була на роботі 27.02.2018 і прогул в цей час був із поважних причин, оскільки отримавши розпорядження від 19.02.2018 про своє звільнення, позивачка не вважала себе такою, що перебуває у службових правовідносинах з відповідачем, судом касаційної інстанції відхиляються, враховуючи наступне.

52. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.06.2018 Рівненським окружним адміністративним судом вирішено спір за позовом ОСОБА_1 до Зарічненської районної державної адміністрації у справі № 817/695/18. Предметом спору у даній справі були позовні вимоги про стягнення на користь позивача грошової компенсації за не використані дні основної щорічної відпустки за період із 20.06.2017 по 19.02.2017 у розмірі 6746,67 грн.; грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки за стаж державної служби в розмірі 5 060,00 грн.; 10 120,00 грн. - ненарахованої та невиплаченої грошової допомоги, внаслідок неправомірних дій відповідача із відмови у наданні щорічної відпустки. Рішенням суду у даній справі позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

53. Частинами першою, другою статті 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

54. Пунктами 10-11 Розділу 9 наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181 «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», розпорядчий документ набирає чинності з моменту його підписання і реєстрації, якщо в тексті не встановлено інші строки. З розпорядчим документом з кадрових питань (особового складу) обов`язково ознайомлюють згаданих у ньому осіб, які на першому примірнику документа чи на спеціальному бланку проставляють свої підписи із зазначенням дати ознайомлення.

55. Суд першої інстанції при розгляді справи №817/695/18 не погодився з позицією позивача про те, що ОСОБА_1 була звільнена з посади розпорядженням №19-к від 19.02.2018 саме з 19.02.2018 відповідно до пункту першого цього розпорядження.

56. Рішенням у справі №817/695/18 встановлено, що в період з 22.01.2018 по 26.02.2018 ОСОБА_1 на роботі була відсутня. Таким чином, відповідно до пункту 2 розпорядження від 19.02.2018 №19-к у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 на службі, роботодавець обґрунтовано вважав днем звільнення перший день виходу працівника на службу, що відповідає приписам частини п`ятої статті 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

57. Відповідно до частини першої, п`ятої статті 2411 Кодексу законів про працю України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями.

Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

58. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, відповідно до пункту 2.27 якої днем звільнення вважається останній день роботи.

59. Відтак, саме 27.02.2018, коли позивач вийшла на службу, з урахуванням прийнятого відповідачем розпорядження від 19.02.2018 №19-к, 27.02.2018 вважався останнім робочим днем ОСОБА_1 на посаді начальника відділу Зарічненської районної державної адміністрації.

60. Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

61. З врахуванням викладеного обставини та аргументи з приводу наявності правових підстав перебування позивача на службі 27.02.2018 встановлені судовим рішенням у справі № 817/695/18, яке набрало законної сили.

62. Відповідно до статті 47 Кодексу законів про працю України роботодавець у день звільнення зобов`язаний видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок та видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

63. Оскільки судами встановлено, що 27.02.2018 є останнім робочим днем позивача, то позивач мала бути на службі цього дня до закінчення робочого часу, тобто до 18:15 год.

64. Судами встановлено, що 27.02.2018 позивач у період часу з 14:30 до 18:15 год була відсутня на службі, що фактично унеможливило відповідача видати на руки трудову книжку позивачу. Вказане підтверджується матеріалами дисциплінарного провадження.

65. На неодноразові запити відповідача про надання письмових пояснень з приводу причин поважності відсутності на роботі 27.02.2018, позивачем надано лише заяву про перебування у вимушеному прогулі та здійснення самозахисту права на працю, на оплату праці до припинення Зарічненською районною державною адміністрацією порушення цих прав та до усунення прямої дискримінації датовану 26.03.2018, з одночасним зверненням до Національного агентства України з питань державної служби та Комітету з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування.

66. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що рішення відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

67. Посилання позивача в касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки судом не взято до уваги долучені позивачем докази, а саме: рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.08.2018 у справі № 817/1053/18, судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки предметом розгляду справи № 817/1053/18 було визнання протиправним та скасування розпорядження від 27.03.2018 №35-К, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за прогул без поважних причин 21, 22, 23, 26 лютого 2018 року. При цьому, задовольняючи позовні вимоги у справі № 817/1053/18, суд прийшов до висновку про неузгодженість та суперечливість дій уповноважених осіб відповідача під час дисциплінарного провадження відносно позивача, порушення процедури та порядку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, встановлених Законом України «Про державну службу».

68. У спірних правовідносинах судами не встановлено та позивачем не вказано про обставини, які б свідчили про наявність порушень при формуванні дисциплінарної комісії та наявність порушень порядку проведення дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 за прогул без поважних причин 27.02.2018.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

69. Викладені в касаційній скарзі доводи щодо помилковості висновків судів першої та апеляційної інстанцій не підтвердилися під час перегляду справи касаційним судом.

70. Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права.

71. За змістом пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

72. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка була чинною до 08.02.2020) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

73. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

74. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 327, 341, 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.07.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі № 817/1478/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк