Справа № 560/2919/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2919/20
РІШЕННЯ
іменем України
14 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 58855 грн. 21 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії за період з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року в сумі 58855 грн. 21 коп. В добровільному порядку вказані витрати відповідачем не відшкодовані, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

23 липня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та вказує, що з 18 травня 2016 року і по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що знаходиться у м. Хмельницькому. Даний факт підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10 липня 2020 року №40/613.

У зв`язку із цим відповідач вважає, що відсутній обов`язок відшкодувати витрати за навчання через дострокове звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки перебування на військовій службі зараховується у передбачений угодою термін роботи за призначенням, а відповідач вже протягом більш як чотирьох років перебуває на військовій службі за контрактом в Збройних Силах України.

Крім цього, відповідач разом із відзивом на позовну заяву подав до суду клопотання про залишення позовних вимог без розгляду, яке обґрунтовує тим, що позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі тільки 10 червня 2020 року, тобто майже через 5 років після виникнення підстав для пред`явлення цього позову. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем було пропущено встановлений законом строк на звернення з позовом до адміністративного суду, що є беззаперечним фактом.

Надаючи правову оцінку вищевказаному клопотанню відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановив суд, для позивача, строк на звернення до адміністративного суду починається з дня отримання ухвали Верховного Суду від 13 лютого 2020 у справі № 686/659/17, а тому даний позов подано з дотримання вимог встановлених КАС України, відтак клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до наказу голови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року №233-в, головуючий у цій справі, суддя Салюк П.І. у період з 10 серпня 2020 року по 10 вересня 2020 року перебував у відпустці.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Суд встановив, що 09 серпня 2012 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ, комплектуючим органом - УМВС України в Хмельницькій області та ОСОБА_1 укладено Договір № 54 про підготовку фахівця (далі - Договір).

Відповідно до Договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу в органах внутрішніх справ, а у разі відмови - відшкодувати витрати пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

28 липня 2014 року між ЛДУВС, НАВС та відповідачем укладено Додатковий договір № 4 до Договору. Відповідно до Додаткового договору, всі права та обов`язки ЛДУВС перейшли до НАВС.

За п. 2.1.3. Договору, виконавець зобов`язаний забезпечити Особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно- правовими актами України. У період навчання, з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року, відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг.

Наказом НАВС від 26 червня 2015 року №914 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідача направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Хмельницькій області.

Наказом УМВС України в Хмельницькій області від 11 серпня 2015 року № 207 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС за власним бажанням згідно з п. 64 "ж" "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114.

Своє звільнення та його підстави відповідач не оскаржував.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодував кошти за його утримання в Академії за період з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року в сумі 58855 грн. 21 коп., позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" (в редакції на момент існування правовідносин), особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Обов`язок відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у разі дострокового звільнення передбачено ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" відповідно до якого, особи, які навчаються за державним замовленням у ВНЗ, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь - яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному КМУ.

На момент навчання відповідача діяв Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затверджений Постановою КМУ від 01 березня 2007 року №313.

Відповідно до п. 2 зазначеного Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

На сьогодні, вступив в силу Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок відшкодування), затверджений Постановою КМУ від 12 квітня 2017 року № 261.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Розрахунок витрат на утримання осіб у ВНЗ здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.

Порядком відшкодування передбачено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно - позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

У період навчання відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг з 01 вересня 2012 року по 26 червня 2015 року. Вартість витрат пов`язаних з утриманням його у навчальному закладі становить 58855 грн. 21 коп., що підтверджується довідками про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ, які містяться в матеріалах справи.

Із сумою витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі відповідача ознайомлено та поінформовано про необхідність відшкодування зазначеної суми.

Станом на час розгляду справи, відповідач не надав доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Суд також зазначає, що не погоджується із доводами відповідача стосовно того, що оскільки він перебуває на військовій службі, то відсутній обов`язок відшкодувати витрати за навчання через дострокове звільнення з органів внутрішніх справ.

Відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, було врегульовано Законом України "Про міліцію", відповідно до ч. 6 ст. 18 якого, особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

22 серпня 1996 року прийнято Постанову КМУ № 992 "Про Порядок працевлаштування випускників ВНЗ, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням" (далі - Постанова №992).

На виконання Постанови № 992, враховуючи специфіку галузі, прийнято спеціальну норму, яка стосується безпосередньо випускників ВНЗ МВС України, а саме Постанова КМУ від 01 березня 2007 року №313, якою затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ МВС.

У подальшому, наказом МВС України від 14 травня 2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у ВНЗ МВС України" затверджено форму Типового договору про підготовку фахівця у ВНЗ МВС України.

Таким чином, для врегулювання порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у ВНЗ МВС України, прийнято низку спеціальних нормативно-правових актів, які мають пріоритет над Постановою КМУ від 22 серпня 1996 року № 992, на яку посилається відповідач.

Отже, зазначеними нормативно-правовими актами передбачено відшкодування витрат пов`язаних у навчальному закладі особами, які навчались за рахунок коштів державного бюджету у ВНЗ МВС і не відпрацювали трьох років за місцем розподілу саме в органах внутрішніх справ.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на момент розгляду справи, тому адміністративний позов Національної академії внутрішніх справ слід задоволити.

Відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії внутрішніх справ у розмірі 58855 (п`ятдесят вісім тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 21 коп. на користь Національної академії внутрішніх справ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Національна академія внутрішніх справ (пл. Солом`янська, 1, Київ 35, 03035 , код ЄДРПОУ - 08751177)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя П.І. Салюк