Справа № 242/3283/20
Суддя: Хацько Н. О.
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної України Бутурлинова Владислава Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 05.08.2020 року звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив, що згідно постанови серія ЄАМ 2863560 від 23.07.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Зазначена постанова мотивована тим, що позивач 23 липня 2020 року в м. Маріуполі, по вул. Велика Морська, в районі будинку № 29, керуючи автомобілем марки «DAF FT XF 105.410», державний номер НОМЕР_1 (в районі 3-і Прохідні порту), не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 «В» ПДР України. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірним, необґрунтованим, оскільки він не здійснював зупинку транспортного засобу, а рухався в колоні автомобілів до порту з вантажем та періодично зупинявся по мірі руху колони автомобілів. Крім того, не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення. Відповідач відмовився приймати у нього пояснення, чи порушив ч. 1 ст. 268 КУпАП. Крім того, не зазначено чи була проведене відео фіксація адміністративного правопорушення та яким засобом, що є порушенням ч. 3 ст. 283 КУпАП Просить суд визнати дії відповідача неправомірними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЄАМ 2863560 від 23.07.2020 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної України Бутурлинов В.Ю. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги не визнав та зазначив, що ОСОБА_1 23 липня 2020 року в м. Маріуполі, по вул. Велика Морська, в районі будинку № 29, керуючи автомобілем марки «DAF FT XF 105.410», державний номер НОМЕР_1 (в районі 3-і Прохідні порту), не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 «В» ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, він підійшов до водія та представившись, попросив надати документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 8.4 «В» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Водію було роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та після чого винесено постанову, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. Зазначені в позові доводи позивача вважає необґрунтованими та безпідставними, а постанову серія ЄАМ 2863560 від 23.07.2020 року законною та винесену відповідно до отриманих доказів та у відповідності до вимог чинного законодавства. У зв`язку з чим, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та залишити постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЄАМ 2863560 від 23.07.2020 року.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Враховуючи викладене, положення ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, суд приходить до висновку, що позивач при зверненні до суду з позовом 01.08.2020 року (згідно поштового конверту), щодо оскарження постанови від 23.07.2020 року, не порушив передбачений десятиденний строк для захисту своїх прав в судовому порядку, тому суді відхиляє доводи відповідача щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до постанови поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної України Бутурлинова В.Ю., водій ОСОБА_1 23 липня 2020 року в м. Маріуполі, по вул. Велика Морська, в районі будинку № 29, керуючи автомобілем марки «DAF FT XF 105.410», державний номер НОМЕР_1 (в районі 3-і Прохідні порту), не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 «В» ПДР України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. Факт адміністративного правопорушення зафіксовано на портативний реєстратор патрульного DMT 1 АН 01060.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови встановлення події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього рух, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 8.4 «в» розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху встановлює розподіл дорожніх знаків на групи, до яких відносяться зокрема: заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі

Відповідно до розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху знак 3.34 «Зупинку заборонено» містить в собі заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищеня водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на гол порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону №580-VIlI надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно ст. 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до положень частини 1 статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

З врахуванням роз`яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

За змістом положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 126 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, приходить до висновку, що відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За унормуванням ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням ПДР, зокрема, за не виконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Поміж іншим, суд звертає увагу, що сам факт зупинки дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» позивачем не оспорюється.

Позивач зазначає, що діяв в межах виниклої дорожньої обстановки та періодично зупинявся, в тому числі і під дією вищевказаного знаку, лише через те що рух здійснювався в колоні автомобілів та вказана зупинка була вимушена, натомість на думку суду дані доводи позивача є хибними, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19 зазначила, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зокрема, з наданого відеозапису здійсненого за допомогою відео реєстратору патрульного DMT 1 АН 01060 на файлі «.mov» в періоді зйомки з 01 хвилини 30 секунд по 01 хвилину 34 секунди поліцейським зафіксовано дорожню обстановку по напрямку руху позивача ОСОБА_1 та жодного автомобіля, який би рухався попереду позивача чи то колона автомобілів попереду його руху відсутня.

Наявність колони автомобілів позаду транспортного засобу не свідчить про її наявність по переду руху позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд вважає, що позивачем не доведено факт вимушеної зупинки в межах дії заборонного знаку 3.34 та надане позивачем фото не доводить вказаний факт. Тоді як, наданий відповідачем відеозапис навпроти свідчить про відсутність колони автомобілів у попутному руху позивача, які б рухалися чи то стояли попереду його автомобіля.

Суд критично ставиться до доводів позивача, щодо відсутності даних про технічний засіб в постанові про адміністративне правопорушення, яким здійснювалася фіксація, оскільки в постанові серія ЄАМ 2863560 від 23.07.2020 року зазначено, що факт адміністративного правопорушення фіксувався технічним засобом DMT 1 АН 01060.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого за допомогою відео реєстратору патрульного DMT 1 АН 01060 на файлі «.mov», судом встановлено, що відповідачем під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, на що останній подякував працівнику поліції та попросив не витрачати час і що штраф буде сплачено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновків про необґрунтованість доводів позивача, щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що передбачені ст. 268 КУпАП.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної України Бутурлинова Владислава Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної України Бутурлинов Владислав Юрійович, адреса - 87517, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. № 86.

Суддя Н.О. Хацько