Справа № 160/4694/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року Справа № 160/4694/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/4694/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
1. У квітні 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада, в якій позивач просив суд:
- визнати Наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року за №4-2685/15-20-СГ, про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, протиправним та скасувати;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, надати дозвіл на розроблення землевпорядної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га на території Новопокровської селищної ради, Солоняського району, Дніпропетровської області;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 1681,60 грн. в рахунок відшкодування судових витрат та 5000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу.
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 28.04.2020 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 30.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, на підставі ст.ст.160, 169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків та зобов`язано позивача надати до суду докази на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву, щодо належного представництва ОСОБА_1 Коломойцем Сергієм Володимировичем, на час подання позовної заяви до суду.
4. 17.06.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.
5. Ухвалою суду від 01.07.2020 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
6. 14.07.2020 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі суду від 30.04.2020 року.
7. Ухвалою суду від 16.07.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/4694/20 та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно положень ст. 262 КАС України.
8. Також, ухвалою суду від 16.07.2020 року було витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області належним чином засвідчені копії:
- наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року за №4-2685/15-20-СГ, про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою;
- наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.08.2018 року №4-2199/15-18СГ про передачу спірної земельної ділянки у комунальну власність разом із переліком всіх земельних ділянок державної власності на території Новопокровської селищної об`єднаної територіальної громади Солонянського району Дніпропетровської області, які передаються у комунальну власність;
- відомості (інформацію) щодо формування спірної земельної ділянки орієнтованою площею 2,000 га;
- відомості (інформацію) чи присвоєно спірній земельній ділянці, станом на день звернення позивача до суду із цим позовом, кадастровий номер;
- лист №К-2637/0-2118/0/20-19 від 27.06.2019 року;
- відомості щодо передачі спірної земельної ділянки, станом на січень 2020 року, у комунальну власність (наказ, рішення, тощо);
9. Також, витребувано у Новопокровської селищної ради належним чином засвідчені копії таких документів:
- клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту від 13.03.2019 року;
- листа №214 від 27.03.2019 року;
- відомості щодо передачі спірної земельної ділянки, станом на січень 2020 року, у комунальну власність (наказ, рішення, тощо);
- відомості щодо передачі спірної земельної ділянки, станом на липень 2020 року, у комунальну власність (наказ, рішення, тощо);
10. 18.08.2020 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу, а також із витребуваними судом доказами по справі.
11. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
12. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
13. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
14. Отже, рішення у цій справі приймається судом 10.09.2020 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
15. У позовній заяві зазначено, що позивач 13 березня 2019 року звернулась із клопотанням до Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області.
16. Листом від 27.03.2019 року за №214, Виконавчий комітет Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, було надано відповідь, про відмову в наданні дозволу, посилаючись, на те, що відповідно до Наказу Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.06.2018 року №4-2199/15-18СГ земельну ділянку було передано у комунальну власність Новопокровської територіальної громаді, але на цей час Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області цій земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що унеможливлює державну реєстрацію цієї земельної ділянки для отримання її у комунальну власність селищної ради, для подальшого надання громадянам.
17. У подальшому, позивач звернулась із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області.
18. За результатом розгляду звернення позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, було надіслано лист від 27.06.2019 року за №К-263 7/0-2118/0/20-19, у якому повідомлено, що: «Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» №4-2199/15-18-СГ від 06.06.2018 року земельні ділянки, на території Новопокровської селищної об 'єднаній територіальній громаді у комунальну власність. Частиною 2 статті 117 Земельного кодексу України визначено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.
19. До рішень Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 27.02.2018 року №26-ХVIII/VII, долучено перелік земельних ділянок, які підлягають інвентаризації та про інвентаризовано, відповідно до якого був прийнятий вищевказаний наказ Головного управління, у зв`язку з цим, Головне управління не має можливості здійснювати розпорядження землями на території Новопокровської селищної об 'єднаної територіальної громади.
20. Для вирішення питання по суті, позивачу було запропоновано звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування, на території якого знаходиться земельна ділянка.
21. Позивач вказала, що, отримавши відмову від органу місцевого самоврядування, а саме: Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, та лист відповідь Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.06.2019 року за №К-2637/0-2118/0/20-19, вона звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
23. Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.
25 За результатом розгляду клопотання позивача, Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, було прийнято Наказ від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ, про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.
26. Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ, позивачу було відмовлено у наданні дозволу, при цьому зазначивши, що запитувана земельна ділянка, яка вказана на доданих графічних матеріалів відноситься до земель комунальної Форми власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
27. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, у зв`язку із чим позивач звернулась із цим позовом до суду за захистом свої порушених прав та інтересів.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
28. Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову.
31. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 № 4-2685/15-20-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства, з таких підстав: за інформацією відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
32. На думку відповідача, вказаний наказ, є правомірним та прийнятий у межах норм чинного законодавства, та відповідно вигнанню протиправним та скасуванню не підлягає.
36. Однак, інформація з Державного земельного кадастру, як передбачено п.162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 надається не тільки у вигляді витягу з Державного земельного кадастру, а й у вигляді графічних та семантичних даних.
ІV. ДОВОДИ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ
39. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 року відкрито провадження у справі №160/4694/20, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, в порядку положень ст. 262 КАС України, з урахуванням вимог статті 287 КАС України.
40. Також, цією ухвалою суду від 16.07.2020 року, Новопокровській селищній раді було запропоновано надати пояснення по справі №160/4694/20.
41. Станом на 14.09.2020 року від Новопокровської селищної ради письмові пояснення по справі не надали, хоча третя особа повідомлялася судом про розгляд справи належним чином у відповідності до положень КАС України, що також підтверджується матеріалами справи.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
42. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 13.03.2019 року позивач звернулась до Новопокровської селищної ради із клопотанням (від 23.11.2018 року) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту .
43. До вказаного клопотання позивачем було додано: копії паспорту та ідентифікаційного коду; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; довідка за формою 6-зем.
44. Вказане клопотання було розглянуто селищною радою та листом від 27.03.2019 року №214 надано відповідь, у якій зазначено, що згідно графічних матеріалів, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки вона в цей час знаходиться в стадії формування, їй необхідно присвоїти кадастровий номер, зареєструвати в Державному земельному кадастрі. Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області цій земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, що унеможливлює державну реєстрацію цієї земельної ділянки для отримання їх в комунальну власність селищної ради, щоб потім за рішенням сесії селищної ради надати громадянам.
45. Не погоджуючись з відмовою в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність, позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, в якій позивач просила суд, з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.11.2019 року:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області щодо не внесення на розгляд сесії клопотання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області;
- зобов`язати Новопокровську селищну раду Солонянського району Дніпропетровської області розглянути на сесії клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області та прийняти рішення відповідно до вимог пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та статей 2, 116-118, 121, 122 Земельного кодексу України.
47. Вказане рішення суду від 17.01.2020 року не оскаржувалося учасниками справи в апеляційній інстанції. 27.02.2020 року рішення суду набрало законної сили.
49. Також, встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 06.06.2018 року №4-2199/15-18-0 Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність Новопокровській селищній об`єднаній територіальній громаді (Новопокровськиій селищній раді) Солонянського району Дніпропетровської області передано у комунальну власність за актом приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1403,6119 га на території Новопокровської селищної об`єднаної територіальної громади Солонянського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту згідно з додатком до акту приймання-передачі.
50. У пункті 2 цього наказу встановлено, що право власності на земельні ділянки, зазначені в додатку до акту приймання-передачі, виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
51. У додатку до акту прийманні-передачі від 06.06.2018 року наведено перелік всіх земельних ділянок державної власності на території Новопокровської селищної об`єднаної територіальної громади Солонянського району Дніпропетровської області, які передаються у комунальну власність.
54. Таким чином, судом було встановлено, що що бажана земельна ділянка орієнтованою площею 2,000 га не перебуває у комунальній власності та у Новопокровської селищної ради відповідно до статті 122 Земельного кодексу України відсутні повноваження щодо розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, таким чином, суд дійшов висновку, що відмова позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства є правомірною.
55. Відповідно до положень ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
58. Однак, Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року № 4-2685/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено позивачу, ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства, з тих підстав, що за наявною інформацією відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
59. На думку позивача така відмова Головного управління є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України, а вказане рішення суб`єкта владних повноважень від 27.02.2020 року перешкоджає позивачу у реалізації її права на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку із чим вона звернулась із цим позовом до суду за захистом свої порушених прав та інтересів.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
60. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
61. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
62. Відповідно до п. "а" ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.
63. За приписами частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
64. Органом, що уповноважений державою здійснювати дані функції виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Держгеокадастру України.
65. Статтею 116 Земельного кодексу України визначено підстави набуття права власності на земельні ділянки державної та комунальної власності.
66. Частиною 3 цієї статті визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом України, провадиться один раз по кожному виду використання.
67. Згідно із ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:
а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах.
68. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;
б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;
в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;
г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;
ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;
д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.
69. Розмір земельних ділянок, що передаються безоплатно громадянину для ведення особистого селянського господарства, може бути збільшено у разі отримання в натурі (на місцевості) земельної частки (паю).
70. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв`язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).
71. Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У такому клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
72. Дослідивши докази по справі, встановлено, що позивачеві відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: за інформацією відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
73. Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
74. Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
75. Згідно з Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
76. Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому чинним законодавством не передбачено права суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.
77. Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
80. Проект землеустрою розробляється на підставі дозволу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.
81. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» було відмовлено позивачу, ОСОБА_1 , у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Новопокровської селищної ради Солонянського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначенням (01.03) - для ведення особистого селянського господарства, з тих підстав, що за наявною інформацією відділу у Солонянському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
82. Таким чином, встановлено, що Головне управління, приймаючи оскаржуваний наказ від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» виходило з того, що запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
83. Однак, суд не може погодитись з таким висновком відповідача, оскільки зазначені в оскаржуваному наказі підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачені положеннями ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.
84. З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада, в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
85. Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надати дозвіл на розроблення землевпорядної документації із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,000 га на території Новопокровської селищної ради, Солоняського району, Дніпропетровської області, суд зазначає про таке.
86. Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
87. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).
88. Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам надано повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб. Вказане повноваження кореспондується з положеннями частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, яка встановлює порядок розгляду таких клопотань уповноваженим органом.
89. Суд не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
90. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, який Земельним кодексом України та законами України наділений повноваженнями вирішувати питання щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення відповідно до законів та підзаконних актів.
91. Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
92. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
93. Разом з тим, суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
94. З урахуванням наведеного, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2019 року (зареєстрованого у Головному управлінні за вх.№К-64/0/21-20) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, земля сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
95. Таким чином, з урахуванням наведеного вище, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, є обґрунтованими та доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2019 року (зареєстрованого у Головному управлінні за вх.№К-64/0/21-20) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, земля сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
96. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
97. Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
98. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
102. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
103. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
104. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
105. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.
106. Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, а також в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2019 року (зареєстрованого у Головному управлінні за вх. №К-64/0/21-20) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, земля сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
107. Щодо розподілу судових витрат.
108. Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
109. Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
110. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1261,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
111. Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити про таке.
112. Так, відповідно до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
113. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
114. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
115. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
116. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
117. Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
118. З аналізу вищенаведених процесуальних норм видно, що розподіл витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката адміністративним судом можливо здійснити лише за наявності сукупності доказів, якими такі витрати підтверджуються, а саме: договору про надання правничої допомоги; детального опису, часу, використаного на виконання робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
119. Так, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката, позивачем надані до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок витрат, довідку №1 про витратим на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., ордер на надання правничої допомоги серія АЕ №1021434 від 21.04.2020 року, договір-доручення про надання правничої допомоги від 05.01.2018 року.
120. Разом із тим, аналіз змісту наданих до суду документів щодо правничої допомоги не містить детального опису робіт (наданих послуг), часу, витраченого на виконання послуг адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не містить конкретизації вартості кожного з виду робіт, що необхідно для визначення розміру витрат на правничу допомогу та розподілу судових витрат.
121. Крім того, матеріали справи не містять належним чином оформленої квитанції/платіжного доручення, оформленого належним чином, на підтвердження дійсної оплати послуг.
122. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
123. Така ж правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постанові від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19, яка підлягає застосуванню адміністративним судом відповідно до положень ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.
124. Аналізуючи все вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи ціну позову, та конкретні обставини справи, яка не є складною та судові засідання у якій не проводилися, а також і приймаючи до уваги, що позивачем не було надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги із зазначенням конкретизації вартості кожного з виду робіт, що необхідно для визначення розміру витрат на правничу допомогу та розподілу судових витрат, слід дійти висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідачів судових витрат позивача на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
126. Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
127. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа: Новопокровська селищна рада про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
128. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.02.2020 року №4-2685/15-20-СГ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.
129. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.12.2019 року (зареєстрованого у Головному управлінні за вх.№К-64/0/21-20) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, земля сільськогосподарського призначення, що знаходиться на території Новопокровської селищної ради, Солонянського району, Дніпропетровської області та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
130. У іншій частині позовних вимог - відмовити.
131. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1261,20 гривень.
132. Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне адреса: АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
135. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
136. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
137. Повний текст рішення складено 10.09.2020 року.
Суддя В.В Ільков