Справа № 369/14741/19
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/369/11/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в селі Чайки про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовною заявою про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги останній вказав, що 25.09.2019 інспектор взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УППУ Київської області ДПП, лейтенант поліції Пашко Олександр Володимирович склав постанову про накладення адміністративного стягнення, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд-Аеростар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ППФ «Трипілля» в напрямку м. Чоп порушив правила розвороту та не мав при собі полісу ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1. «Г» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Інспектор взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УППУ Київської області ДПП, лейтенант поліції Пашко Олександр Володимирович постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач зазначив, що вищезазначена постанова від 25.09.2019 не містить суті адміністративного правопорушення, не описані обставини її винесення, до неї не додані докази на підтвердження порушення позивачем ПДР України, зокрема: додатки, схеми, акти із підписаними усіма сторонами та свідками пригоди чи правопорушення.

Ще одним доказом відсутності події і складу адміністративного правопорушення, на думку позивача, є відсутність у постанові додаткової уточнюючої та пояснюючої інформації із посиланням на розділи і пункти ПДР України та номери застосованих дорожніх знаків чи розмітки, схеми чи опису усіх частин розвороту та свідків, які відносяться до суті адміністративного правопорушення, опису обставин при розгляді справи.

ОСОБА_1 просив суд визнати дії працівників патрульної поліції ОСОБА_2 і напарника незаконними; на підставі ст. 284 КУпАП закрити справу про адміністративне правопорушення; відкрити кримінальне провадження за ст. ст. 15, 27, 28, 29 Кримінального кодексу України.

14.11.2019 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду було відкрито провадження у даній справі.

10.12.2019 представник відповідача подала до канцелярії суду відзив на позовну заяву за № 47073, зазначивши, що відповідно до оскаржуваною постанови, 25.09.2019 о 10 год. 40 хв. водій, керуючи автомобілем Ford Aerostar, номерний знак НОМЕР_1 , на 19 км а/д М-06 Київ-Чоп, порушив правила розвороту та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - поліс), чим порушив вимоги пункту 2.1 ґ) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Представник відповідача зазначила, що згідно з п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також представник відповідача зазначила, що відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Тобто, враховуючи вищезазначену норму, твердження позивача, що інспектор зобов`язаний був скласти протокол є хибним.

Також, до відзиву на позовну заяву було додано DVD-RW диск з записами відеореєстратора інспектора, де зафіксована оскаржувана подія та скріншоти з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України. На даному сайті відсутня інформація про поліс на транспортний засіб Ford Aerostar, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджує, що на момент винесення постанови у позивача був відсутній поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник відповідача зазначила, що розглядаючи вищезазначену адміністративну справу інспектор Департаменту патрульної служби діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні позову.

05.02.2020 ОСОБА_1 подав до суду клопотання за № 4316, відповідно до якого просив суд скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення згідно ч. 3 ст. 286 Цивільного кодексу України; відкрити кримінальну справу проти відповідача Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в селі Чайки.

05.02.2020 позивачем також було подано відповідь на відзив на позовну заяву, зазначивши при цьому, що вимагати для перевірки поліс страхування поліцейські мають тільки у двох конкретних випадках при складанні протоколу щодо порушень ПДР України або при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Якщо ж поліцейський не здійснює процедуру складення протоколу чи не оформляє дорожньо-транспортну пригоду, він не має права вимагати поліс страхування.

11.02.2020 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно ч. 4 і 5 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 25.09.2019 інспектор взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УППУ Київської області ДПП, лейтенант поліції Пашко Олександр Володимирович склав постанову про накладення адміністративного стягнення, зазначивши при цьому, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Форд-Аеростар», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ППФ «Трипілля» на а/д М06 Київ-Чоп, порушив правила розвороту та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - поліс), чим порушив вимоги пункту 2.1 ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Інспектор взводу № 2 роти № 1 БПП в с. Чайки УППУ Київської області ДПП, лейтенант поліції Пашко Олександр Володимирович постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 21.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2. вищезазначеного Закону визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п. 21.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

За приписами п. 21.4 вищезазначеного Закону у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, відповідальність водія наступає не за відсутність полісу (договору) обов`язкового страхування, а саме за його відсутність у водія при собі чи за не пред`явлення його працівникам поліції на їх законну вимогу.

З огляду на вищевикладене, суд не знаходить підстав для визнання незаконними дій працівника патрульної поліції Пашка Олександра Володимировича та скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття при цьому справи про адміністративне правопорушення, оскільки як вбачається із змісту позовної заяви (позивач по суті не заперечує проти того факту, що він не надав працівнику патрульної поліції полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) та скріншоту з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України (відповідно до якого відсутня інформація про поліс на транспортний засіб Ford Aerostar, номерний знак НОМЕР_1 ), останні підтверджують, що на момент винесення постанови ОСОБА_1 не надав уповноваженій особі, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП необхідний документ.

Доводи позивача щодо відсутності в інспектора патрульної поліції повноважень для здійснення перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування з посиланням на рішення Святошинського районного суду м. Києва та положення ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд вважає необґрунтованими, з огляду на те, що ані п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ані положення Правил дорожнього руху не встановлюють, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи, що суд при прийнятті рішення керуються виключно чинним законодавством України, з огляду на встановлений факт не пред`явлення позивачем інспектору патрульної поліції для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не заперечується позивачем, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Суд не погоджується із твердженнями позивача щодо неповного заповнення граф постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки вищезазначене спростовується самою постановою із заповнення всіх необхідних граф. А графа «до постанови додається» заповнюється лише в тому випадку, коли до такої постаново додаються необхідні документи, зокрема пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо. В даному випадку вищезазначені документи не складались, а тому їх долучення та зазначення про це в графі 7 постанови не передбачено.

Також суд не знаходить підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 стосовно визнання незаконними дій напарника патрульної поліції Пашка Олександра Володимировича, оскільки матеріали справи не містять жодних його ідентифікуючих ознак, доказів наявності його під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення та вчинення останнім незаконних дій.

Суд зазначає про некоректність позивних вимог стосовно закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі ч. 3 ст. 286 ЦК України, враховуючи, що дана стаття Цивільного кодексу України регулює право особи на таємницю про стан здоров`я, а не підстави закриття провадження у адміністративній справі.

Стосовно вимоги щодо відкриття кримінального провадження, суд зазначає, що такий процес регулюється відповідними статтями Кримінального процесуального кодексу України, і відкриття кримінального провадження не може відноситись до прерогативи суду під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 258, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 72-77, 192-194, 221, 241-244, 246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області батальйону патрульної поліції в селі Чайки про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя: Т.В. Дубас