Справа № 1.380.2019.006234
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006234 пров. № А/857/7133/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

представника відповідача Сціра Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року (рішення ухвалене в поряку загального позовного провадження у м. Львові, судом під головуванням судді Кедик М.В., дата складання повного тексту рішення 19.05.2020) у справі № 1.380.2019.006234 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третья особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області про визнання протиправною відмови, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, суд,-

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

25.11.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Острівська сільська рада Сокальського району Львівської області, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови наказом від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та скасувати цей наказ;

зобов`язати відповідача повторно розглянути її клопотання від 27.08.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області із прийняттям обґрунтованого і законного рішення за результатами його розгляду в установленому порядку та з обов`язковим врахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині судового рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою». Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1536,80 грн. судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області оскаржило його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року та прийняти постанову, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до ст.12 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою. Вказує, що управління листом зверталося до Острівської сільської ради про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та перевірки бажаного позивачем місця розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні. Острівською сільською радою листом від 09.09.2019 № 1126 проінформовано Головне управління про те, що сільська рада заперечує можливість надання позивачеві дозволу на розроблення документації із землеустрою, у зв`язку з тим, що генеральний план с. Острів знаходиться в стадії розроблення, а також даний масив відведено для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських будівель.

Таким чином, відповідач не порушив вимоги ч.7 ст.118 ЗК України, оскільки підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Доводи відзиву на апеляційну скаргу по суті співпадають з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Позивач, третя особа були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.08.2019 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, яка розташована на території Острівської сільської ради, Сокальського району Львівської області (за межами населеного пункту).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2019 № 13-6254/16-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, яка розташована на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області з підстав: невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану, відповідно до листа Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126.

Позивач вважаючи протиправною відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства звернулася за захистом свої прав до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки, слугувала відсутність погодження Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області. У частині 7 ст. 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу. У відмові, оформленій наказом Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства вказано невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану, відповідно до листа Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126. При цьому, у листі Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126, повідомлено що генплан с. Острів знаходиться в стадії розроблення. Однак, відсутність генерального плану території відповідного населеного пункту, не залежить від волевиявлення позивача та не доводить наявність тих обов`язкових умов, з якими законодавець пов`язує можливість відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, які не передбачені ЗК України.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що Острівська сільська рада листом від 09.09.2019 № 1126 не погодила надання дозволу позивачу, однак повідомлені у листі сільської ради обставини, не є підставою для відмови у задоволенні заяви. З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Львівській області наказом від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є необґрунтованою та протиправною.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України (далі по тексту ЗК України) та Законом України «Про землеустрій».

В силу п.б ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абзацу першого частини сьомої статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Отже, цією нормою закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17, від 17 грудня 2018 року у справі №№509/4156/15-а).

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися відмовою у наданні дозволу у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абзацу 3 частини сьомої статті 118 ЗК України.

Вказана правова позиція викладена і постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі №№509/4156/15-а, від 08 листопада 2019 року у справі №820/4687/17 (№К/9901/29278/18).

Відповідно до вимог п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521), визначено, що Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Згідно підпункту 13 пункту 4 вказаного Положення Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

За правилами п. 8 цього ж Положення Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відтак, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області має виключні повноваження на вирішення питання щодо надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені, як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені для відповідача порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

З аналізу вказаних норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Встановлено, що Головне управління листом від 03.09.2019 звернулося до Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області з листом про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та перевірки бажаного позивачем місця розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній документації і землевпорядній документації, розробленій на місцевому рівні.

Відповідно до листа Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126, Острівська сільська рада заперечує можливість у наданні ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначена земельна ділянка, через те, що генплан с. Острів знаходиться в стадії розроблення, а також даний масив відведено для будівництва та обслуговування житлових будинків та господарських споруд.

У відмові, оформленій наказом Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у розмірі 2,00 га для ведення особистого селянського господарства вказано невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану, відповідно до листа Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126.

У вказаному листі Острівської сільської ради від 09.09.2019 № 1126 повідомлено що генплан с. Острів знаходиться в стадії розроблення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність генерального плану території відповідного населеного пункту не залежить від волевиявлення позивача та не доводить наявність тих обов`язкових умов, з якими законодавець пов`язує можливість відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо покликань відповідача на необхідність погодження питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з місцевими радами, необхідно зазначити.

Наказом Держземагентства України № 328 від 15.10.2014 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України№ введено в дію рішення колегії Держземагентства України від 14.10.2014 (протокол засідання № 2) «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності» № 2/1.

Разом з тим, дорученням голови Львівської обласної державної адміністрації від 10.02.2015 № 13/0/6-15, з метою налагодження взаємодії Головного управління Держземагентства у Львівській області та органами місцевого самоврядування, із врахуванням наказу Державного агентства земельних ресурсів України від 15.10.2014 № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014», а саме пунктом 3 зобов`язано Головне управління Держземагентства у Львівській області забезпечити обов`язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування при прийнятті рішень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

Отже, зазначеним рішенням колегії Держземагентства України № 2/1 фактично визначено ще одного суб`єкта земельних правовідносин при вирішенні питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, яким є місцева рада.

Разом з тим, єдиною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою можуть бути лише підстави, передбачені частиною сьомою статті 118 ЗК України.

Незалежно від того чи відбувається розгляд питання щодо розпорядження землями державної власності безпосередньо Головним управління Держгеокадастру у Львівській області чи за участі органу місцевого самоврядування кожен з суб`єктів владних повноважень має приймати рішення відповідно до положень статті 118 ЗК України.

Острівська сільська рада листом від 09.09.2019 № 1126 не погодила надання дозволу позивачу, однак повідомлені у листі сільської ради обставини, не є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Доводи скаржника про те, що ним не порушено вимоги ч.7 ст. 118 ЗК України, оскільки підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, не відповідають дійсності, оскільки згідно вказаного листа підставою для відмови позивачу у наданні дозволу є відсутність погодження Острівською сільською радою.

За наведених обставин справи та положень законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 02.10.2019 № 13-6252/16-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою» та зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання від 28.08.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, із земель запасу сільськогосподарського призначення, що розташована за межами населеного пункту на території Острівської сільської ради Сокальського району Львівської області та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.006234 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.