Справа № 200/2918/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку

звернення до адміністративного суду

05 червня 2020 р. Справа №200/2918/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спора, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Банк Форвард», про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

12 березня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), до приватного виконавця викового округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - відповідач, виконавець Павелків Т.Л.), надісланий на адресу суду 10 березня 2020 року, в якому позивач просив:

1. визнати протиправною та скасувати постанову виконавця Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження № 60799626 від 05 грудня 2019 року;

2. визнати протиправною та скасувати постанову виконавця Павелків Т.Л. про арешт коштів боржника від 17 січня 2019 року.

Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку звернення до суду.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав вперше дізнався 31 січня 2020 року, коли не зміг отримати свою заробітну плату та допомогу по безробіттю в банківській установі. Після цього він звернувся до адвоката, який сформував витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

У той же час засобами поштового зв`язку позивач отримав лист акціонерного товариства «Банк Форвард», відправлений 25 січня 2020 року, а в банківській установі - копію постанови про арешт коштів божника.

Позивач вказує на те, що вперше до суду звернувся 12 лютого 2020 року, тобто із незначним пропуском строку звернення до суду.

Позивач стверджує, що пропустив строк звернення до суду через графік своєї роботи (працює підземним робітником в звичайному графіку з 6 до 17 години, субота та неділя - неробочі дні). За твердженням позивача, через це він не мав можливості своєчасно скористатися професійною правничою допомогою та подати документи на пошту. Лише 11 лютого 2020 року підписав позовну заяву у адвоката, який на його прохання затримався на роботі. Наступного дня адвокат надіслав позовну заяву до суду, оскільки в робочий час особисто відвідати поштове відділення позивач не мав можливості.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року позовна заява була повернута ОСОБА_1 , оскільки ним не була подана обґрунтована заява про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами на підтвердження викладених в ній доводів.

Зазначену ухвалу позивач отримав 07 березня 2020 року, 08 та 09 березня є держаними вихідними днями, а тому він повторно звернувся до суду без зволікань 10 березня 2020 року.

Крім того, позивач наголошує на тому, що постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, що ускладнило реалізацію ним права на звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо можливості поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з того, що сам по собі цей інститут має на меті полегшення надання учасниками процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поряд із цим, право особи на судовий захист гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому має пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, при вирішенні судом питання щодо надання можливості його реалізації особою, якій воно надано.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з п. п. 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

В п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України» йдеться, що неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків буде остаточно вирішено.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

П. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України установлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначає ст. 123 КАС України.

Поновлення процесуальних строків регламентує ст. 121 КАС України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення процесуального строку, суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Предметом спору у справі є постанови приватного виконавця від 05 грудня 2019 року та від 17 січня 2020 року, до суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 10 березня 2020 року.

В межах спірних правовідносин строк звернення до суду визначений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України і становить десять днів з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

На підставі матеріалів виконавчого провадження (номер за АСВП: 60799626) та інформації з Єдиного реєстру боржників суд встановив такі обставини.

27 листопада 2019 року АТ «Банк Форвард» звернулося до виконавця Павелків Т.Л. з заявою про примусове виконання рішення № 1/1/1-1259/269.

05 грудня 2019 року виконавець Павелків Т.Л. , керуючись ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 60799626.

П. 1 цієї постанови передбачав відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 7356, виданого 15 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Є.В. про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 21 167,87 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що сторонами виконавчого провадження № 60799626 є: боржник - ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 ; стягувач - АТ «Банк Форвард».

Разом із супровідним листом від 05 грудня 2019 року на підставі ст. 28 Закону № 1404 постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана на адресу стягувача та боржника до відома та для виконання.

Однак поштове відправлення, надіслане на адресу ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, повернуто на адресу виконавця з відміткою підприємства поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

17 січня 2020 року, керуючись ст. 56 Закону № 1404, у виконавчому провадженні № 60799626 виконавець Павелків Т.Л. винесла постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до п. 1 постанови арешт накладено на грошові кошти, що містяться на рахунку (рахунках) в публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк», публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», публічному акціонерному товаристві «Альфа-Банк», акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», публічному акціонерному товаристві «Креді Агріколь Банк», публічному акціонерному товаристві акціонерний банк «Укргазбанк», акціонерному товаристві «ПУМБ» та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 25 284,65 грн.

Як свідчить супровідний лист від 17 січня 2020 року, керуючись ст. ст. 18, 48 Закону 3 1404, ст. ст. 59, 62 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки та банківську діяльність» (далі - Закон № 2121) виконавець Павелків Т.Л. направила для виконання постанову про арешт коштів боржника на адресу сторін виконавчого провадження та перелічених у постанові банківських установ.

Докази, які б свідчили про отримання цієї постанови боржником від відповідача суду не надані.

АТ «Банк Форвард» листом, надісланим на адресу позивача 25 січня 2020 року, повідомило ОСОБА_1 , що з метою стягнення заборгованості у розмірі 21 167,87 грн (суми боргу та плати за вчинення виконавчого напису), яка виникла на підставі договору № 100465137, ініціював примусове стягнення грошових сум.

З метою недопущення наслідків примусового виконання АТ «Банк Форвард» пропонувало позивачу сплатити борг у розмірі 21 167,87 грн та виконавчий збір у розмірі 4 116,79 грн у строк до 04 лютого 2020 року.

Позивач стверджує, що про порушення своїх прав дізнався 31 січня 2020 року, коли, не маючи можливості зняти кошти зі свого рахунку, звернувся за правовою допомогою та отримав відомості про існування виконавчого провадження № 607799626 з Автоматизованої системи виконавчого провадження. Ці твердження позивача підтверджені відповідним витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження, сформованим 31 січня 2020 року о 15:02.

Вперше до суду з цим позовом ОСОБА_1 звернувся 12 лютого 2020 року.

Однак ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, постановленою у справі № 200/1734/20-а, позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху. Позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

04 березня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд постановив ухвалу про повернення позовної заяви, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, а саме не подав заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з доказами в підтвердження обґрунтування.

Вдруге позивач звернувся до суду з цим позовом 10 березня 2020 року, про що свідчить штамп підприємства поштового зв`язку на конверті, в якому здійснено поштове відправлення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позовна заява залишена без руху.

Недоліки позовної заяви ОСОБА_1 усунув у строк та у спосіб, що визначені судом, а тому вона вважається поданою до суду у день її первинного подання, тобто 10 березня 2020 року.

Судом також встановлено, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до виконавця Павелків Т.Л. з заявою, в якій просив направити на його адресу копію постанови від 05 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60799626 та постанови від 17 січня 2020 року про арешт коштів боржника, про що свідчать заява від 20 лютого 2020 року та фіскальний чек про здійснення поштового відправлення.

Разом з листом від 18 березня 2020 року виконавець Павелків Т.Л. надіслала на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження № 60799626 та про арешт коштів боржника.

Боржнику роз`яснена можливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження в мережі Інтернет.

Оцінивши в сукупності повідомлені позивачем обставини, з метою забезпечення доступу позивача до правосуддя, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини є поважними, а тому строк звернення до адміністративного суду підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 121, 122, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду - задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов.

3. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправними та скасування постанов.

4. Ухвала постановлена і підписана суддею 05 червня 2020 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Кравченко