Справа № 340/2472/20
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/2472/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул.Соборна, 7-а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, код ЄДРПОУ - 20632802)
до Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" (с. Інгульське, Уситнівський район, Кіровоградська область, 28624, код ЄДРПОУ - 14316942)

простягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просить стягнути з Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 6281,28 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позов мотивовано тим, що відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених його працівникам на пільгових умовах виплачених за січень-червень 2020 року, у розмірі 6281,28 грн. Оскільки відповідачем вказані кошти добровільно не сплачені, позивач просить суд стягнути їх на свою користь.

Відповідачем 28.07.2020 року подано відзив на позовну заяву відповідно до якого не погоджується з позовними вимогами (а.с.29-31). Відповідач зазначає, що Довідка про заробіток для обчислення пенси, виданої на ім`я ОСОБА_1 та Акі зустрічної перевірки від 20 лютого 2014 року, які засвідчені підписом директора та печаткою Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Устинівського виправного центру управління ДПтС України в Кіровоградській області (№37)», , тобто організацією, де дійсно працював пільговий пенсіонер ОСОБА_1 , та який дійсно отримав там право на пенсію на пільгових умовах, а не Установа, , та підприємство установи , входять до складу Державної кримінально - виконавчої служби України та підпорядковані Міністерству юстиції України, але є різними юридичними особами. які виконують різні функції та завдання. Тому, з урахуванням вищевикладеного відповідач, пред`явлений позов відхиляє в повному обсязі, оскільки вважає його безпідставним.

Також, відповідач вказував, що обидві організації взаємопов`язані, проте виконують в системі покарань різні функції та діють окремо. Відповідно до розділу 2 Статуту підприємство створене з метою залучення засуджених, які відбувають покарання в Устинівському виправному центрі (№37) до суспільно корисної праці і забезпечення їх професійно технічного навчання. Як зазначено в даному Статуті управління Підприємством здійснює його керівник (директор), якому надано право самостійно вирішувати питання фінансово господарської діяльності, але за посадою відповідно до даного Статуту та підпункту 4 ч. 2 статті 13 Закону України «Про Державну кримінально - виконавчу службу України» він є заступником начальника установи У зв`язку з цим Довідка про заробіток для обчислення пенсії доярки ОСОБА_1 та Акт перевірки характеру виконуваної роботи управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі Кіровоградської області від 05 листопада 2013 року засвідчувалася гербовою печаткою та підписом начальника установи. Проте Позивачем дана Довідка та Акт були прийняті за основу для пред`явлення позову та відшкодування витрат.

04.08.2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що 15.10.2013 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала довідку про підтвердження наявного трудового стажу для її призначення за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №1/975 від 01.10.2013 року видану Устинівський виправний центром управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№37), код 14316942.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив та зазначено, що в даній довідці не зазначено, що ОСОБА_1 працювала дояркою у виправному центрі і виходила на пенсію з установи. Вказує, що для підтвердження висновків Пенсійного фонду необхідно щоб останній надав відповідні докази та для перевірки фактичного роботодавця використати відомості, які містяться в звітах про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін (а.с.98).

Відповідачем 20.07.2020 року подано відзив на позовну заяву (а.с.29-31).

04.08.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив.

19.08.2020 року відповідачем подано заперечення на відповідь позивача.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

У відповідності до частини 6 статті 12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно статті 257 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Оскілки шістдесятий день припадає на період перебування головуючого судді по справі у відпустці (інший неробочий день), з урахуванням положень ч.1, ч.6 ст.120, ст.258 КАС України, останнім днем для вирішення даної справи є 01.09.2020 року. Отже, дана адміністративна справа вирішується судом 01.09.2020 року у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням зібраних доказів, судом встановлені наступні обставини.

Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" перебуває на обліку в Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та є платником страхового внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, у відповідача за період з січня 2020 року по червень 2020 року виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 6281,28 грн.

Так, Пенсійним фондом України особі виплачено та доставлено пенсії, призначені за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

З метою відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом на виплату та доставку цих пенсій, позивачем сформовано розрахунки, у яких визначені місячні розміри фактичних витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 6281,28 грн. за період січня - червень 2020 року (а.с.7,8).

З матеріалів справи вбачається, що вказані розрахунки 14.02.2020 року направлені відповідачу у встановленому законом порядку для відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом на виплату та доставку пенсій та були отримані відповідачем 25.02.2020 року (а.с.9).

У встановлені строки визначені у зазначених вище розрахунках місячні суми за січень - червень 2020 року не сплачені. Внаслідок цього виникла заборгованість стягнення якої є предметом даного спору.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

В силу п.2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- п.«а» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- п.«б»-«з», зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п.6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп.2.1.1 п.2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.2 Інструкції №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абз.3 пп.1 п.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Пунктом 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Згідно з абз.1 п.6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць

Крім того, у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у п.6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона «Крим»). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства (п.6.8 Інструкції №21-1).

Між тим облік платежів (нарахованих, сплачених) по фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій здійснюється спеціалістом відділу обліку надходження платежів органів Пенсійного фонду здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі документів, які підтверджують правильність та своєчасність цих операцій відповідно до Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 27.09.2010 р. №21-2.

Судом встановлено, що 15.10.2013 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та надала відповідну довідку про підтвердження наявного трудового стажу для її призначення за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за №1/975 від 01.10.2013 року видану Устинівський виправний центром управління державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області (№37), код 14316942.

Тому, у відповідача утворилась заборгованість щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 6281,28 грн. (за період з січня 2020 року по червень 2020р.)

Разом з тим, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо необхідності досліджувати подані ним на підтвердження неправомірних висновків ПФУ доказів та надавати їм оцінку під час розгляду даної справи та зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення такого боргу у судовому порядку, наявності боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

При цьому питання правомірності прийняття розрахунків суми боргу по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, за якими відповідні грошові зобов`язання нараховано, не охоплюється предметом цього позову, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень про щодо розрахунку відповідних зобов`язань не є предметом позову у даній справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати їх правовий аналіз.

Проте, таку оцінку суд може надати під час розгляду справи про правомірність розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Тому, якщо суд наддасть таку оцінку розрахункам то вийде за межі позовних вимог, оскільки предметом спору за вирішенням якого звернувся позивач не є правомірність розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 23 квітня 2013 року (справа № 21-113а13) виснував, що аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV у контексті положень статті 14 Закону № 1788-ХІІ дає підстави вважати, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону № 1788-ХІІ.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування вказаних норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 804/8277/14).

Враховуючи те, що ці висновки Верховного Суду України та Верховного Суду щодо застосування норми права, прийняті за результатами розгляду справ, фактичні обставини в яких є подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам підприємства відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ (за списками №№ 1, 2), якщо зважити й на те, що суди встановили і документально обґрунтували, що підприємству направлялися відповідні розрахунки, які останній не оскаржував, то висновок про обов`язок відповідача щодо покриття таких витрат узгоджується з вимогами законодавства.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Розрахунки 14.02.2020 року направлені відповідачу у встановленому законом порядку для відшкодування витрат, понесених Пенсійним фондом на виплату та доставку пенсій та були отримані відповідачем 25.02.2020 року.

Доказів про подання до суду окремого позову або зустрічного позову оскарження розрахунків по відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 6281,28 грн. (за період з січня 2020 року по червень 2020р.) суду не надано.

Отже, на підставі належних і допустимих доказів судом встановлено, що суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій відповідач у визначеному позивачем розмірі за зазначений період не відшкодовував, що призвело до порушення встановлених державою норм чинного законодавства, а саме Закону України "Про пенсійне забезпечення", яким встановлені державні гарантії соціальної захищеності пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтовному на прожитковий мінімум та відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання, шляхом надання трудових соціальних пенсій. Пенсійний фонд України є центральним органом центральної виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення і несвоєчасного відрахування до пенсійного фонду України призводить до відсутності коштів та заборгованості по соціальних виплатах перед пенсіонерами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (рішення у справі "Ганс-Адам ІІ проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та враховуючи, що заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив; наявність такої заборгованості не спростував; свою правову позицію суду не довів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо відшкодування відповідачем витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону №1788-XII, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

VI. Судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем у справі не понесені.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)" (с. Інгульське, Уситнівський район, Кіровоградська область, 28624, код ЄДРПОУ - 14316942) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а) заборгованість із відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до п.п. «а» та «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з січня 2020 року по червень 2020 року в загальній сумі 6281 грн. 28 коп.

Копію рішення суду направити сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 01 вересня 2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук