Справа № 675/504/20
Суддя: Янішевська О. С.
Дата ухвалення: 2020-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/504/20
Провадження № 2-а/675/35/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 229 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи це тим, що 22 лютого 2020 року позивачем було отримано виклик старшого державного виконавця Ізяславського районного відділу ДВС в рамках виконавчого провадження № 61179523 від 07 лютого 2020 року щодо примусового виконання постанови № ДП18 № 375972 від 05 жовтня 2019 року. Позивач вказує, що з`явившись 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав належним чином завірену копію зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, про яку йому раніше відомо не було. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 05 жовтня 2019 року о 17 годині 10 хвилин у с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області по вул. Г. Кірпи керував транспортним засобом «PEVGOT 405» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, яке забув вдома. З приводу вказаного поліцейським сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3. винесено постанову про адміністративні правопорушення серії ДП18 № 375972, якою визначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. ОСОБА_1 вважає, що така постанова є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки у день винесення постанови автомобілем не керував, зазначеного адміністративного правопорушення не вчиняв. Позивач зазначає, що того дня зазначеним у постанові автомобілем керувала інша особа, котра ймовірно назвалась іменем позивача та повідомила особисті дані ОСОБА_1 ОСОБА_1 зазначає, що того ж дня аналогічним чином працівниками поліції щодо нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, на підставі якого на позивача Ізяславським районним судом Хмельницької області було накладено адміністративне стягнення, котре в подальшому було скасоване судом. ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, зокрема, через те, що постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач - поліцейський сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3- у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 183 КАС України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 375972, ОСОБА_1 05 жовтня 2019 року о 17 годині 10 хвилин у с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області по вул. Г. Кірпи керував транспортним засобом «PEVGOT 405» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, яке забув вдом, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі водіями транспортних засобів.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89,частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110,частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117,частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125,частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151,частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-1, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183,192, 194, 195). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року із змінами, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції є уповноваженим органом(посадовою особою), які розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи, вирішуються у порядку адміністративного судочинства за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, що цілком узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 19 та ч. 1 ст. 25 КАС України.

Таким чином, суд при розгляді позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийняті рішення по справі керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

За вимогами п. 9 розділу ІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається Кодексу України про адміністративні правопорушення ), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до п. 1, 2 розділу ІV Наказу Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно п. 4 розділу ХІІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). Днем отримання постанови про накладення адміністративного стягнення є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

ОСОБА_1 заперечує наявність події та складу адміністративного правопорушення у власних діях 05 жовтня 2019 року, зазначає, що у вказаний день зазначеним у постанові про накладення адміністративного стягнення автомобілем не керував.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказував, що 05 жовтня 2019 року у той самий час на тому самому місці працівниками поліції було складено ще один протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За клопотанням позивача судом були досліджені матеріали адміністративної справи № 675/2224/19 (провадження № 3/675/588/2019), згідно яких 05 жовтня 2019 року о 17 годині 16 хвилин складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 390457 з приводу того, що цього ж дня о 17 годині 10 хвилин у с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області по вул. Г. Кірпи, 67, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEVGOT 405» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 грудня 2019 року вказана постанова Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2019 року була скасована, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрите в зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі за п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою для скасування постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2019 року стало те, що як було встановлено судом апеляційної інстанції, на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції зафіксована інша особа, а не ОСОБА_1 , яка вказала працівникам поліції анкетні дані ОСОБА_1 , що не відповідає дійсності та суперечить даним паспорту ОСОБА_1 , а також узгоджується з показаннями допитаних апеляційним судоми свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3. , котрі являються працівниками поліції, які вказували, що особа, щодо якої складався протокол, посвідчення водія чи паспорт не надавала.

Постанова серії ДП18 № 375972 винесена поліцейським сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 05 жовтня 2019 року у с. Клубівка Ізяславського району Хмельницької області по вул. Г. Кірпи, 67, одночасно зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 390457, щодо тієї ж особи.

Поліцейський сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, нічим не спростував доводи позивача про те, що 05 жовтня 2019 року у АДРЕСА_1 , транспортним засобом не керував.

Частиною 3 статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 71, 183, 229, 286, 241-245, 246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізяславським РС УДМС України в Хмельницькій області 15 вересня 2016 року, місце проживання АДРЕСА_2 ) до поліцейського сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 (місце знаходження: 30300, м. Ізяслав Хмельницької області, вул. Грушевського, буд. 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 375972, винесену поліцейським сектору СРПП Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. С. Янішевська