Справа № 620/2032/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Чернігів Справа № 620/2032/20

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третя особа на стороні відповідача: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Чернігівського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та просить:

1. Визнати припиненою підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05 жовтня 2005 року.

2. Скасувати державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05 жовтня 2005 року та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 2 033438 від 23.05.2013 про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу- підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради виключити відомості про фізичну особу-підгіриємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за № 2 033438 від 23.05.2013 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу Чернігівського управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 №Ф-13569- 17У.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 2002 по 2005 роки вона, здійснюючи адвокатську та інші види діяльності, перебувала на спрощеній системі оподаткування.

На початку 2005 року подала до ДПІ м. Чернігова заяву про припинення підприємницької діяльності та просила провести перевірку податкової звітності і закрити її як суб`єкта підприємницької діяльності.

Також звернулась з заявою про припинення підприємницької діяльності до Чернігівської міської ради, яка, на той час, виконувала функції реєстратора фізичних осіб підприємців.

Після подання вказаних заяв підприємницьку діяльність не здійснювала, податкової звітності не подавала.

Податкової перевірки проведено не було і позивачка вважала спою підприємницьку діяльність припиненою.

Від позивача до суду надійшло клопотання, в якому вона просить розглядати справу без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання від відповідача, в якому він просить розглядати справу за відсутності його представника, та відзив на позовну заяву.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрована у Головному управлінні ДПС у Чернігівській області 24.12.2002, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. На обліку в Чернігівській ДПІ фізична особа підприємець ОСОБА_1 перебуває з 04.02.2003.

Процедура державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою передбачена п. 4 ст. 18 Закону N 755.

Згідно з п. 8 ст. 4 Закону N 755 фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР) запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Отже, підприємницька діяльність фізичної особи вважається припиненою з дня внесення до ЄДР запису про її припинення.

Зняття з обліку фізичної особи - підприємця в контролюючому органі здійснюється у порядку, встановленому п. 65.10 ст. 65, ст. 67 Податкового кодексу України (далі - Кодекс), ст. 5 Закону України від 08.07.2010 р. N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464), розд. XI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 р. N 1588 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за N 1562/20300) (далі - Порядок N 1588), та розд. IV Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 р. N 1162 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.12.2014 року за N 1553/26330) (далі - Порядок N 1162).

Згідно з п. 11.22 Порядку N 1588 підставою для зняття фізичної особи - підприємця як платника податків з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням. Дата зняття з обліку фізичної особи - підприємця відповідає даті отримання відомостей про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Особливості зняття з обліку фізичних осіб - підприємців як платників ЄСВ у контролюючих органах визначено п. 8 розд. IV Порядку N 1162.

При цьому, у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника ЄСВ, в частині діяльності, здійснюваної нею як фізичною особою - підприємцем (ч. 4 ст. 6 Закону N 2464).

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого ЄСВ, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 р. N 435 (далі - Порядок N 435).

Пунктом 9 розд. II Порядку N 435 визначено, що у разі зняття з обліку в контролюючих органах страхувальник зобов`язаний подати звіт за останній звітний період до дати державної реєстрації припинення та звіти за попередні звітні періоди, якщо вони не подавались.

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців, такі особи зобов`язані подати самі за себе звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна", де останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності (п. 8 розд. III Порядок N 435).

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-V1II «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774) внесено зміни до Закону №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464), які набули чинності з 01 січня 2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Дія Закону №2464 поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної зі збором та веденням обліку єдиного внеску.

Платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону № 2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону № 2464).

Платниками єдиного внеску відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону №2464 є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону №2464, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх дальності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. З 2017 року у разі, якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого, цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону №2464 в редакції Закону №1774».

Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та піддягає сплаті щомісяця (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2464).

Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

З 01.01.2017р. фізичні особи - підприємці, які , обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу (частина четверта статті 4 Закону №2464 у редакції Закону № 1774).

Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755)), а отже і позбавляється статусу платника єдиного внеску.

Таким чином, останнім періодом, за який необхідно сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Суд зазначає, що позивача, згідно довідки про ідентифікаційні дані, не знято з обліку, оскільки КОР не пусті.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 не знято з обліку у Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, в інформаційній картці платника ІС «Податковий блок», по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) було нараховано розрахункову суму єдиного внеску21030,90 грн.

Вимоги по платниках формуються згідно даних ІКП, керуючись інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (зі змінами), що затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №4499 у редакції наказів Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953, боржнику ФОП ОСОБА_1 було направлено вимогу № Ф-13569-17У від 15.05.2020 року на суму 21030,9 грн. поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуте у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Як зазначила в своєму позові позивачка, доказів того, що в 2005 році вона подавала будь які заяви про припинення підприємницької діяльності, вона представити суду не може.

Головне управління ДПС у Чернігівській області також не має можливості надати до суду журнал реєстрації заяв за 2004-2005 роки, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції 578/5 від 17.04.2012 Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, а саме п. 122 зазначено, що термін зберігання реєстраційних журналів, карток, електронних баз даних вхідних, вихідних та внутрішніх (заяв, доповідних і пояснювальних записок тощо) документів становить 3 роки.

З наведеного вище вбачається, що у суду відсутні правові підстави для визнання припиненою підприємницької діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05 жовтня 2005 року.

Так само у суду відсутні правові підстави для скасування державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05 жовтня 2005 року та запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 2 033438 від 23.05.2013 про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а також зобов`язання Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради виключити відомості про фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за № 2 033438 від 23.05.2013 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та визнання протиправною і скасування вимоги Чернігівського управління ДФС у Чернігівській області про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019 №Ф-13569- 17У.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДПС у Чернігівській області повністю не визнає позовних вимог, вважає, що позов є безпідставним та не обгрунтованим, а тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області, Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради, третя особа на стороні відповідача: Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08 вересня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот