Справа № 520/3887/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р. № 520/3887/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат ,-

В С Т А Н О В И В :

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт: серія - НОМЕР_1 , виданий Кегечівським РВ УМВС України в Харківській області від 09 січня 2013 р., ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: Харківський національний університет внутрішніх справ, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, р/р: 5066, МФО: 820172, Код банку одержувача: 25010100, Юридична адреса: пр-т. Льва Ландау, 27, м. Харків, 61080 витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі суму 76252 (сімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят дві) грн. 54 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2020 позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат - залишено без руху та надано п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. та оригіналу позовної заяви з копіями доданих до позовної заяви документів для суду.

Позивачем 14.08.2020 р. до канцелярії суду подано оригінал платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. та оригінал позовної заяви з копіями доданих до позовної заяви документів разом з клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Після розгляду заяви позивача про поновлення строку звернення, суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів позивача та необхідності позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із вказаним позовом, зазначивши інші обґрунтовані причини поважності його пропуску.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 надано позивачу додатково термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску, а також оригіналів доказів, на підтвердження надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до позовної заяви документів за місцем реєстрації відповідача.

Позивач 07.09.2020 року на виконання ухвали суду від 19.08.2020 року, надав до суду заяву, в якій просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

В обґрунтування заяви зазначив, що для вирішення питання щодо відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, Харківський національний університет внутрішніх справ 21.11.2019 року подав позов до Сахновщинського районного суду Харківської області. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.02.2020 по справі №624/593/19 закрито провадження по справі, оскільки питання проходження публічної служби підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду позивач направив 19.03.2020 р., тобто, а межах встановленого ч.5 ст.122 КАС України строку звернення до суду, у зв`язку з чим просив поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Дослідивши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області №42 о/с від 05.02.2019 лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ від 27.02.2017 р. №4/277д, загальна сума визначених до відшкодування витрат за період з 16.08.2013 по 04.03.2017 становить 51174,12 грн.

Відповідно до довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням магістра від 05.02.2018 р. №4/139д, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням магістра становить 25078,42 грн.

Згідно повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, відповідача 05.03.2019 р. повідомлено про обов`язок протягом 30 днів з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати ВМС України витрати, про що свідчить його особистий підпис на повідомленні.

Отже, з 05.04.2019 р. у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

За приписами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

У частині третій статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №804/285/16 і постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №340/685/19, від 10 жовтня 2019 року в справі №140/721/19, від 24 грудня 2019 року в справі №824/284/19-а, від 29 квітня 2020 року в справі №560/1942/19, від 18 червня 2020 року в справі №140/2024/19 та від 01 липня 2020 року в справі №400/1758/19, від 13.08.2020 р. в справі №1.380.2019.001192.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Суд також звертає увагу, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Харківський національний університет внутрішніх справ 21.11.2019 року звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з цим позовом, а 17.03.2020 року до Харківського окружного адміністративного суду, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При цьому необхідно враховувати, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany)

Право на доступ до правосуддя в Україні, як і в більшості держав світу, не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЙREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE № 116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що згідно повідомлення про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання, відповідача 05.03.2019 р. повідомлено про обов`язок протягом 30 днів з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати ВМС України витрати, про що свідчить його особистий підпис на повідомленні, то саме з 05.04.2019 р. у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Позивач, Харківський національний університет внутрішніх справ, звернувшись навіть до Сахновщинського районного суду Харківської області з цим позовом 21.11.2019 року пропустив місячний строк звернення до суду, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

При цьому, як зазначалось вище, питання щодо юрисдикції спорів стосовно проходження публічної служби, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, було вирішено Великою Палатою Верховного Суду 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16, тобто, до моменту звернення позивача до Сахновщинського районного суду Харківської області зданим адміністративним позовом.

Таким чином, твердження позивача, що він звернувся до районного суду з дотриманням строків та місячний строк звернення до суду обраховується з часу отримання ухвали Сахновщинського районного суду Харківської області від 24.02.2020 по справі №624/593/19 є безпідставним та не беруться судом до уваги при визначенні строку звернення до суду з даним позовом.

Жодних інших належних та допустимих доказів чи пояснень щодо причин пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, ніж тих, що зазначені в заяві від 07.09.2020 року, позивачем до суду не надано, відповідно судом не встановлено обставин та поважних причин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та пропущення строку звернення до суду.

Отже, звернувшись 17.03.2020 року до суду з позовом про стягнення зі ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з утриманням в розмірі суму 76252,54 грн., позивач пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України, не зазначивши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, що також не спростовано змістом заяви позивача від 07.09.2020 року на виконання ухвали суду від 19.08.2020 року.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 19.08.2020 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Харківського національного університету внутрішніх справ про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат - повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.А. Волошин