Справа № 2а-170/12
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-170/12

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Іщенко І.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

02 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 травня 2020 року (прийняту у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої у м. Чернівці ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Державного казначейства України (далі - відповідач 1, 2, 3), третя особа: прокуратура Першотравневого району м. Чернівці (далі - третя особа) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

15.05.2020 Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації подано до суду звіт про виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015.

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26.05.2020 прийнято звіт Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про виконання постанови Першотравневого районного суду м.Чернівці від 24.02.2015 по справі №2а/170/12.

В задоволенні клопотання позивача про накладення штрафу - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в прийнятті звіту Департаменту відмовити та накласти на директора Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 штрафу в сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину якого стягнути на користь позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно вказано про те, що позивач не перебуває в черзі в органах Держказначейства відповідно до бюджетної програми для стягнення коштів за рішенням суду. Також вказує, що твердження про відсутність в боржника бюджетної програми для забезпечення виконання рішення суду є неприйнятним.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м. Чернівці ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, третя особа: прокуратура Першотравневого району м.Чернівці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково, а саме: зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2011 у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, із врахуванням виплачених сум. Стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 500 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці набрало законної сили 12.05.2015.

03.07.2015 Першотравневим районним судом м. Чернівці для примусового виконання вказаної постанови видано виконавчий лист від 24.02.2015.

03.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зобов`язання відповідача надати суду звіт про виконання судового рішення, оскільки рішення суду від 24.02.2015 не виконане, у зв`язку з чим, заявник просить накласти на начальника, відповідального за виконання рішення, штраф відповідно до ст. 382 КАС України.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.10.2019 по справі №2а-170/12 зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації подати у 15-денний строк з дати отримання даної ухвали звіт про виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 по справі № 2а-170/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої у м. Чернівці ради, Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, Державного казначейства України, третя особа: прокуратура Першотравневого району м. Чернівці про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

20.11.2019 на адресу суду першої інстанції від Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації надійшов звіт в якому зазначено, що рішення суду по справі виконане частково, а саме: ОСОБА_1 проведено нарахування у розмірі 460 грн. 00 коп., як учаснику бойових дій. Виплата ОСОБА_1 мала становити п`ять мінімальних пенсій, тобто 3820 грн. 00 коп. Оскільки виплата здійснена в сумі 460 грн. 00 коп. (щорічна разова допомога до 05.05.2011), то згідно постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.10.2015 Департамент праці повинен перерахувати та виплатити останньому 3360 грн. 00 коп., однак кошти на виплату вищезазначеної допомоги в Департаменті не передбачені.

20.01.2020 ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці у прийнятті звіту Департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації про виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 у справі № 2а/170/12, поданого до суду 20.11.2019 - відмовлено; встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 у справі № 2а/170/12 - шістдесят календарних днів з дня набрання законної сили даної ухвали; зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації у встановлений судом строк подати до суду новий звіт про виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.20115 у справі № 2а/170/12 з наданням конкретної відповіді про виконання кожної задоволеної судом позовної вимоги; у задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20.01.2020 - без змін.

15.05.2020 Департамент праці соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації подав звіт про виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 по справі №2а/170/12.

В звіті представник відповідача зазначає, що рішення суду від 24.02.2015 по справі №2а/170/12 виконане.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що поданий відповідачем звіт свідчить про фактичне виконання Департамент праці соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації вимог рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 по справі №2а/170/12.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу.

Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб`єкта владних повноважень штрафу за невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд.

Суд зазначає, що головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація основних завдань адміністративного судочинства, оскільки кожен судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення.

Встановлені вищевказаною нормою КАС України заходи судового контролю підлягають застосуванню у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання судового рішення або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем виконано дане судове рішення в частині здійснення розрахунку розміру виплати, внаслідок якого сума щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2011, із урахуванням виплачених сум склала 3360,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Разом з тим, згідно з ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Відповідно до Кошторисів на 2015 - 2020 роки, у Департаменті відсутня бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду. Аналогічна бюджетна програма відсутня і в управліннях праці та соціального захисту населення районних державних адміністрацій та міських рад.

Виконання рішень суду, за якими боржником є орган державної влади повинно здійснюватися за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Бюджетні кошти, які спрямовуються Міністерством, щомісяця відповідно до помісячного розпису асигнувань на відкриті в органах Державної казначейської служби України рахунки органів соціального захисту населення, повинні використовуватися для проведення поточних виплат, передбачених пільговим категоріям громадян, а не на виконання рішення суду.

Відповідно до листа Мінсоцполітики від 11.02.2014 № 218/5/75-14, в якому роз`яснюється порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів, громадянин (стягувач) за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до Державної казначейської служби документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно із переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Проте, позивачем не вказано, що він стоїть у черзі в органах Державної казначейської служби України відповідно до бюджетної програми для стягнення коштів за постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015. Також, не зазначав, що ним були виконані дії відповідно до бюджетної програми для стягнення коштів для виконання вищевказаного рішенням.

В той же час, поданий відповідачем звіт свідчить про фактичне виконання Департамент праці соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації вимог рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 по справі №2а/170/12.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіт відповідача про виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.02.2015 по справі №2а/170/12 підлягає прийняттю, а вимога щодо накладення штрафу на відповідача задоволенню не підлягає.

Також судом першої інстанції вірно зазначено, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень є правом суду, а не обов`язком.

За таких обставин, відповідачем подано звіт про виконання рішення суду, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні клопотання в частині накладення штрафу.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 26 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.