Справа № 560/3420/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3420/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.03.2020 року № 79.

2. 3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 на посаді тракториста період навчання з 01.09.1976 року по 25.07.1979 року, період роботи з 26.07.1979 року по 31.12.1979 року у колгоспі «Росія» с. Великий Олександрів та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 25.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що, 25.02.2020 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.03.2020 року №79 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Вказану відмову вважає неправомірною, оскільки ним були надані необхідні документи, які підтверджують наявність відповідного пільгового стажу. Архівна довідка, посвідчення тракториста-машиніста та записи в трудовій книжці підтверджують факт роботи на посаді тракториста.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що підстав для визнання дій головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.03.2020 року №79 та зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 на посаді тракториста період навчання з 01.09.1976року по 25.07.1979 року, період роботи з 26.07.1979 року по 31.12.1979 року у колгоспі «Росія» с. Великий Олександрів та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.З ч.2 сні. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 25.02.2020року, немає.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.02.2020 позивач ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09.07.2003.

При зверненні за призначенням пенсії позивач надав, зокрема, наступні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, видані:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 від 24.02.1987 року;

- довідку, уточнюючу пільговий характер роботи, від 20.01.2020 року № 1, видану ГІОП «Росія», відповідно до якої позивач з 01 січня 1980 року по квітень 1980 року та з червня 1982 року по 31 грудня 1996 року працював на посаді тракториста на вирощуванні сільськогосподарської продукції.

- військовий квиток.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.03.2020 №79 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 року у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи тракториста-машиніста - 20 років.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.04.2020 №Г-507/01.01-12/2020 позивачу було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Зазначене кореспондується із п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2020 року у справі №607/14316/16-а та від 12 грудня 2019 року у справі № 674/1579/16-а.

Щодо неможливості зарахування спірного періоду з 26.07.1979 по 31.12.1979 до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що у наказі про прийняття на роботу позивача вказана посада механізатор, суд зазначає наступне.

У постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №681/813/17 та 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а зазначено, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції. Також вказано, зокрема, що відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986 №016, введеного в дію з 01.01.1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.

Крім цього, трудова книжка позивача містить запис про прийняття його на роботу саме трактористом.

Отже, позивач позбавлений можливості надати уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу у зв`язку із ліквідацією підприємства. З огляду на це, суд вважає, що спірний період роботи, протягом якого позивач працював трактористом, має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а.

Разом з тим, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.02.1987, позивач працював в СК «Росія» причіплювачем.

У зв`язку з цим відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу роботи на посадах причіплювача та причіплювача-тракториста, оскільки такі не дають права на призначення пенсії на пільгових умовах. Відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи причіплювача зазначається також у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №513/1169/16-а.

Водночас суд погоджується з доводами відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 1976 року по 25 липня 1979 року, оскільки навчання за спеціальністю у професійно-технічних навчальних закладах зараховується до пільгового стажу за умови якщо протягом 3 місяців після закінчення особа працевлаштувалася за набутою професією. Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 після закінчення навчання та отримання посвідчення тракториста машиніста третього класу в 1979 році працевлаштувався на посаду причепника в колгосп "Росія", а не за набутою професією.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Moskal v. Poland"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі "Lelas v. Croatia"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Pincova and Pine v. the Czech Republic", "Gashi v. Croatia", "Trgo v. Croatia").

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у позивача (який досяг 55 років) не було наявного 20-річний стажу роботи на посаді тракториста-машиніста.

При цьому суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 19.03.2018 по справі № 9901/414/18 зазначено, що під діями суб`єкта владних повноважень необхідно розуміти активну поведінку, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Порушення прав та інтересів позивача виникло внаслідок прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії, а не внаслідок вчинення відповідачем дій. Тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії, слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, в задоволені позовних вимогслід відмовити.

Відповідно до ч.1,3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Г.В. Лабань