Справа № 640/7529/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року м. Київ № 640/7529/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
прозобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі-відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні пільгового обчислення трудового стажу в умовах Крайньої Півночі за період з 17.08.1987 по 22.06.1989 відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_1 , непризначені, не нарахуванні з 25.09.2010 та невиплаті у подальшому пенсії з урахуванням вказаного пільгового обчислення трудового стажу, визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у необчисленні пільгового трудового стажу, не перерахунку призначеної з 25.09.2010 та невиплаті пенсії з урахуванням пільгового обчислення трудового стажу (рік за півтори) на підставі заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 27.08.2018, зареєстрованої 31.10.2018 за № 65486, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити пільгове обчислення трудового стажу, зарахувати в пільговий трудовий стаж в період роботи в умовах Крайньої Півночі за період з 17.08.1987 по 22.06.1989 в полуторному розмірі (рік роботи за півтори) в умовах Крайньої Півночі за період з 17.08.1987 по 22.06.1989 1989 відповідно до даних трудової книжки серії НОМЕР_1 , здійснити затриману з 25.09.2010 виплату пенсії і здійснювати у подальшому з урахуванням оновленого перерахунку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії разом з уточнюючими пільговий стаж довідками, зареєстрованою відповідачем 31.10.2018 за № 65486.

Зазначає, що до його стажу при призначенні пенсії з 25.09.2010 не враховано період роботи в умовах Крайньої Півночі з 17.08.1987 по 22.06.1989 у пільговому обчисленні - один рік за півтора роки.

Листом від 30.11.2018 відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, оскільки пільговий порядок обчислення пенсії відповідно до указів Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 поширювався тільки на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і прирівняних місцевостях.

Представник відповідача надіслав до суду відзив, в якому заперечував проти позову, зазначивши, що 31.10.2018 позивач звернувся в управління з заявою про перерахунок, призначеної 25.09.2010 пенсії.

Листом Головного управління від 30.11.2018 позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за віком з тих підстав, що пільговий порядок обчислення пенсії відповідно до указів Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 поширювався тільки на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і прирівняних місцевостях. В матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували надання позивачу пільг, тому період роботи з 17.08.1987 по 22.06.1989 обчислено в одинарному розмірі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Позивач з 25.09.2010 є одержувачем пенсії за віком, значиться на пенсійному обліку відповідача.

31.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії за віком з проханням зарахувати в пільговому обчисленні - один рік за півтора роки період роботи в умовах Крайньої Півночі з 17.08.1987 по 22.06.1989.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.11.2018 позивачу було відмовлено в здійсненні перерахунку пенсії за віком з тих підстав, що пільговий порядок обчислення пенсії відповідно до указів Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 та від 26.09.1967 поширювався тільки на робітників, які уклали письмові трудові договори про роботу на Крайній Півночі і прирівняних місцевостях.

Зокрема, відповідач зазначив, що матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували надання позивачу пільг, тому період роботи з 17.08.1987 по 22.06.1989 обчислено в одинарному розмірі.

Сторонами не спростовується, трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 , а також архівними довідками муніципального архіву адміністрації Пуровського району Ямало-Ненецького автономного округу РФ від 19.08.2014 № С-2665, 2666, № С-2667 підтверджується факт роботи позивача в умовах Крайньої Півночі (Уренгойській геофізичній експедиції) з 17.08.1987 по 22.06.1989.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 10.02.1960), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 №1908-VІІ «Про розширення пільг на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і у місцевостях, що прирівнюються до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ від 26.09.1967).

Абзацом третім пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтями 1-4 Указу від 10.02.1960 передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком або по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу від 26.09.1967 встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, - за умови укладання трудового договору, йдеться також в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року №530/П-28 (далі - Інструкція).

За змістом пункту 7 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави.

Суд також зазначає, що за змістом абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно абзацу 9 частини 3 статті 24 Закону №1058 страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац 3 частини 4 статті 24 вказаного Закону).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як зазначено вище, період роботи позивача в умовах Крайньої Півночі (Уренгойській геофізичній експедиції) з 17.08.1987 по 22.06.1989 підтверджується трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 , а також архівними довідками муніципального архіву адміністрації Пуровського району Тюменської області (колишнього Ямало-Ненецького автономного округу) РФ від 19.08.2014 № С-2665, 2666, № С-2667.

Суд зазначає про відсутність спору між позивачем та відповідачем з приводу роботи у вказаний період в Ямало-Ненецькому автономному окрузі колишнього СРСР.

Однак, позивач вказує на протиправну відмову відповідача у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи саме у півтора кратному розмірі, при цьому посилається на пункт 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058, в тому числі законодавство, яке передбачало пільги для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Досліджуючи такі доводи позивача та наведені обґрунтування щодо неправомірності зарахування органом Пенсійного фонду до страхового стажу вказаного періоду в одинарному розмірі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом "д" пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладених ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк більше 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року, визначений Постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Вказаним Переліком, Тюменську область (колишній Ямало-Ненецький автономний округ) віднесено до складу районів Крайньої Півночі.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що особа, яка працювала в районах Крайньої Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі не менше трьох років до 01.01.1991 має право на пільговий розрахунок її стажу. Так, підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі на умовах укладання нею трудової угоди не менше ніж на три роки.

Судом встановлено, що позивач працював в умовах Крайньої Півночі (Уренгойській геофізичній експедиції) з 17.08.1987 по 22.06.1989, що становить менше двох років, тому не має права на пільгове обчислення стажу з зарахуванням одного року роботи за один рік та шість місяців.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637. За період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Вказані документи згідно з пунктом 2.7 коментованого Порядку додаються також до заяви про перерахунок пенсії, у випадках, які спричиняють, зокрема, збільшення розміру пенсії.

Окремо слід зазначити, що Додатком 3 до Порядку № 22-1 затверджено форму заяви про призначення пенсії, яка складається з двох аркушів.

Заява ж позивача на перерахунок пенсії за віком складена довільної форми на чотирьох аркушах та містить вісім вимог.

Відтак заява, надана позивачем для перерахунку пенсії, не відповідає визначеній законодавством формі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні у зв`язку з відмовою у позові відсутні.

Керуючись, ст. ст. 2, 19, 77, 90, 139, 194, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур