Справа № 440/2082/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 р. Справа № 440/2082/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко, м. Полтава, повний текст складено 12.07.19 року по справі № 440/2082/19

за позовом ОСОБА_1

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.04.2019; зобов`язання повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 , подану щодо адвоката ОСОБА_3 та зобов`язання притягнути до дисциплінарної відповідальності (з урахуванням доповнень до позовної заяви від 24.06.2019).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 17.09.2018 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області було видано доручення адвокату ОСОБА_3 Однак, лише 27.11.2018 адвокат ОСОБА_2 прибув до ОСОБА_1 для проведення конфіденційного побачення. За наслідками конфіденційного побачення 27.11.2018 адвокат ОСОБА_3 27.12.2018 направив адвокатський запит до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області. За наслідками отриманої відповіді адвокат ОСОБА_3 надав правовий висновок про відсутність правових підстав для скасування процесуальних документів. Вважає, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Полтавської області при прийнятті оскаржуваного рішення не звернула увагу на те, що адвокат ОСОБА_3 , отримавши доручення Центру, не виходив із переваги інтересів клієнта, неналежно виконав свої професійні обов`язки та доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, та вчинив дисциплінарний проступок.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2020 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу , вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення підлягає скасуванню. Вказує , що у оскаржуваному рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатура Полтавської області від 17 квітня 2019 року про закриття дисциплінарної справі відносно адвоката ОСОБА_3 та відмови у її задоволенні відповідачем не надано оцінки тому, чи містить правовий висновок від 28.01.2019, складений адвокатом ОСОБА_3 , адвокатську таємницю, не надано оцінки моїм доводам щодо розголошення адвокатом ОСОБА_3 адвокатської таємниці шляхом передачі вказаного правового висновку від 28.01.2019 через адміністрацію установи у відкритому вигляді, матеріали дисциплінарної справи взагалі не містять документів на підставі яких можливо достовірно встановити обставини надіслання чи вручення йому адвокатом ОСОБА_3 правового висновку від 28.01.2019. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року повністю і ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Кваліфікаційно - дисциплінарна комісія адвокатури подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає, що рішення у справі ухвалено без порушення норм матеріального та процесуального права, з урахуванням обставин усіх обставин, що мають значення для справи. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги , рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07. 2019 року залишити без змін.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи , що 17.12.2018 до КДКА Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_3 у зв`язку з порушенням ним вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики.

За результатом проведеної перевірки відомостей, викладених у скарзі ОСОБА_1 , членом дисциплінарної палати КДКА Полтавської області Клименком А.Ю. складено довідку від 09.01.2019, в якій зазначено, що проведеною перевіркою встановлені обставини, які свідчили про наявність в діях адвоката ОСОБА_3 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

16.01.2019 дисциплінарної палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_3

17.04.2019 дисциплінарної палатою КДКА Полтавської області встановлено, що 17.09.2018 Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області для надання вторинної правової допомоги ОСОБА_1 та складання документів процесуального характеру, згідно заяви останнього від 16.08.2018 призначено адвоката ОСОБА_3 , який мав конфіденційне побачення з ОСОБА_1 21.09.2018 та 27.11.2018. 27.11.2018 узгоджено правову позицію між клієнтом та захисником. 27.12.2018 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області надійшов адвокатський запит адвоката ОСОБА_3 , відповідь на який отримано 29.12.2018. На підставі відомостей, викладених у відповіді директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області адвокат склав правовий висновок про відсутність правових підстав для складання процесуальних документів, який направив засобами поштового зв`язку ОСОБА_1

Дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області враховано, що під час виконання доручення у адвоката ОСОБА_3 склалися тяжкі сімейні обставини та враховує їх як поважні, а тому, зволікання з виконанням доручення не вважає, як неналежне виконання адвокатом своїх професійних обов`язків. Складений адвокатом правовий висновок щодо відсутності правових підстав для складання процесуальних документів є беззаперечним суб`єктивним правом адвоката, так як адвокат дійшов висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, що узгоджується з професійними обов`язками адвоката, визначеними статтею 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Під час проведення перевірки не встановлено обставин, що адвокат ОСОБА_3 порушив присягу адвоката України та принципи верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів. Факти викладені у скарзі ОСОБА_1 про небажання адвоката складати документи процесуального характеру та небажання надавати правову допомогу не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, дисциплінарна палата КДКА Полтавської області прийшла до висновку про відсутність у діях адвоката ОСОБА_3 дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а саме пункту 1 частини першої статті 21, пункту 1 частини другої статті 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статей 7, 8, 11, 12, 27 Правил адвокатської етики.

За результатом розгляду дисциплінарної справи КДКА Полтавської області прийнято рішення про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його право на професійну правничу допомогу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що спірне рішення прийнято з дотриманням гарантій адвокатської діяльності, зокрема, заборони втручання у правову позицію адвоката (п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Це означає, що адвокат, дотримуючись принципу законності, водночас має: бути наполегливим і принциповим у відстоюванні інтересів клієнта в суді, не поступатися своєю незалежністю у захисті й представництві прав та інтересів клієнта з метою не погіршити стосунків з суддями; у випадку вчинення судом тиску на адвоката - не йти на компроміси, що суперечать охоронюваним законом інтересам клієнта; послідовно дотримуватися принципу пріоритетності інтересів клієнта перед всіма іншими інтересами й міркуваннями, що пов`язані з відносинами адвоката з судом (ст. 43 Правил адвокатської етики, затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу врегульовані Законом України "Про безоплатну правову допомогу" від 02.06.2011 року № 3460-VI.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

У свою чергу, правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації (п. 4 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону).

Слід вказати, що право на безоплатну правову допомогу гарантоване конституцією України, ст. 59 якою передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у п. 6 визначає наступні права: кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, зокрема захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини у численних своїх рішеннях тлумачить п. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини щодо права обвинуваченого на захист, як важливу гарантію справедливого правосуддя, становим елементом якого є також право на безоплатну правову допомогу.

Безоплатна правова допомога за визначенням Європейського суду повинна бути дієвою та ефективною. Суд зазначає, що підпункт (с) пункту 3 ст. 6 Конвенції гарантує право на адекватний захист в ході судового розгляду, який здійснюється як особисто, так і за допомогою адвоката; це право посилюється обов`язком з боку держави надати в певних випадках безкоштовну юридичну допомогу.

При цьому, Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а їх практичне і ефективне здійснення.

Отже, відповідно до ст. 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу", безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя, яка включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Суб`єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу визначені статтею 14 зазначеного Закону.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є, зокрема, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу".

У свою чергу, ст. 25 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI визначено, що адвокати є суб`єктами безоплатної правової допомоги.

За приписами пункту 1 частини першої статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: забороняються будь-які втручання і перешкоди здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (частина четверта статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

За приписами статті 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: порушення вимог несумісності; порушення присяги адвоката України; порушення правил адвокатської етики; розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; порушення інших обов`язків адвоката, передбачених законом. Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Згідно зі статтею 37 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань. Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, фізичні особи, яким надіслано запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідну інформацію, копії документів. Відмова в наданні інформації на запит члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, передбачену законом. За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Згідно матеріалів справи 16.01.2019 дисциплінарною палатою КДКА Полтавської області прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_3

ОСОБА_1 вважає протиправними дії адвоката ОСОБА_3 , які полягали у прибутті адвоката ОСОБА_3 до ОСОБА_1 для проведення конфіденційного побачення лише через 2 місяці після видачі доручення. За наслідками конфіденційного побачення 27.11.2018 щодо узгодження правової позиції та складення процесуальних документів, адвокатом ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_1 про те, що адвокатом буде складено правовий висновок про відсутність правових підстав для складання процесуальних документів. Зазначені обставини стали підставою для подання скарги.

В ході розгляду дисциплінарної справи встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.09.2018 ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області з проханням призначити йому захисника для надання правової допомоги щодо складення документів процесуального характеру.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правової допомоги встановлюються законом.

Згідно статті 13 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" №3460-VI від 02 червня 2011 року безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 14 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають, зокрема особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

За приписами статті 15 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, зокрема: приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги; укладає контракти з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на постійній основі; укладає договори з адвокатами, включеними до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, для надання такої допомоги на тимчасовій основі (на підставі окремих договорів про надання послуг).

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначає адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом.

Частиною першою статті 22 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" передбачено, що у разі неможливості надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокатом, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги укладає договір з адвокатом, включеним до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

17.09.2018 Регіональним центром з надання безоплатної правової допомоги у Полтавській області було видано доручення №016-0003121 про призначення йому адвоката ОСОБА_3 щодо надання правової допомоги за наведеною заявою від 04.09.2018.

21.09.2018 адвокат ОСОБА_3 з`явився до Полтавської установи виконання покарань №23 для виконання вказаного доручення за заявою ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією заяви на ім`я начальника Полтавської УВП УДПС України в Полтавській області, з накладеною резолюцією від 21.09.2018, щодо організації проведення побачення з засудженим ОСОБА_1 .

27.11.2018 ОСОБА_3 повторно з`явився до Полтавської установи виконання покарань №23 для виконання вказаного доручення за заявою ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією заяви на ім`я начальника Полтавської УВП УДПС України в Полтавській області, з накладеною резолюцією від 27.11.2018, щодо організації проведення побачення з засудженим ОСОБА_1 .

Доводи позивача щодо відмови у складанні процесуальних документів та повідомлення про складення правового висновку суд першої інстанції правомірно вважає спростованими залученою до матеріалів справи копією Протоколу узгодження правової позиції між клієнтом та захисником від 27.11.2018, у якому погоджено за результатами запиту узгодити позицію.

В подальшому на виконання доручення ОСОБА_3 направив до Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Полтавській області адвокатський запит, який надійшов до Регіонального центру 27.12.2018.

29.12.2018, отримавши відповідь на адвокатський запит, адвокат ОСОБА_3 прийшов до висновку про відсутність правових та фактичних обставин для складання заяви про притягнення до кримінальної та дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_5 та начальника відділу організації надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_6 .

28.01.2019 адвокат ОСОБА_3 підготував та направив ОСОБА_1 правовий висновок.

Складений адвокатом правовий висновок щодо відсутності правових підстав для написання заяв щодо незаконних, на думку ОСОБА_1 , дій адвоката ОСОБА_5 є правом адвоката, який дійшов висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, що узгоджується з професійними обов`язками адвоката визначеними п. 3 ст. 18 Правил адвокатської етики та ст. 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Складання правового висновку передбачено та визначено, як стандарт надання безоплатної вторинної правової допомоги наказом Міністерства юстиції України №4125/5 від 21.12.2017 "Про затвердження Стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у цивільному, адміністративному процесах та представництва у кримінальному процесі".

Тобто, складаючи правовий висновок, адвокат діяв у відповідності до вищевказаного наказу.

Оцінка якості, обсягу наданої правової допомоги її ефективності до повноважень дисциплінарних органів адвокатури, як і адвоката ОСОБА_3 не входить, оскільки за ч. 2 ст. 25 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є прерогативою відповідної комісії утвореною для цієї мети радою адвокатів регіону. Ініціювання цього питання входить до повноважень органу (установи) уповноваженої на надання безоплатної правової допомоги. Порядок заміни адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу визначений ст. 24 Закону України "Про безоплатну правову допомогу". Таким підставами є: хвороба адвоката, неналежне виконання адвокатом своїх обов`язків за договором (який укладено між Центром та адвокатом), недотримання адвокатом порядку надання безоплатної вторинної правової допомоги, виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, чи Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу на тимчасовій основі на підставі договору.

Таких підстав службовими особами Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлено не було.

Адвокат не може бути залежним від свого клієнта. При реалізації державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст. 49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само, особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу не може на власний розсуд вимагати заміни захисника з особистих мотивів.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання БВПД у кримінальному процесі, зареєстрованих наказом Міністерства юстиції України 22.12.2017 №1554/31422.

Пунктом 5 цього наказу передбачено, що у разі якщо адвокат дійде висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, він невідкладно та з урахуванням процесуальних строків складає письмовий правовий висновок у трьох примірниках, перший з яких залишається у адвоката, другий надається (надсилається, передається) клієнту, третій - центру. Адвокат ознайомлює клієнта з правовим висновком, роз`яснює його суть та правові наслідки. У разі неможливості або відмови клієнта від ознайомлення з правовим висновком адвокат зазначає про це у правовому висновку.

Враховуючи вищенаведені норми Закону та встановлені обставини , суд першої інстанції вірно вважає , що дисциплінарна палата КДКА Полтавської області прийшла до обґрунтованого висновку про відсутність в діях адвоката ОСОБА_3 дисциплінарного проступку передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, оскільки адвокат належно виконував свої професійні обов`язки.

Колегія суддів зазначає, що фактичні дані, які б підтверджували, що адвокат ОСОБА_7 , під час здійснення своїх професійних обов`язків не дотримувався принципів верховенства права, законності, незалежності та конфіденційності, не чесно та не сумлінно надавав правову допомогу, не у відповідності до Конституції України і законів України у скарзі не зазначені та докази на їх підтвердження не представлені. Обов`язок доказування вини адвоката покладається на особу, яка ініціює питання дисциплінарної відповідальності відносно адвоката. Звинувачення адвоката не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини адвоката тлумачаться на його користь.

За результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи. Рішення дисциплінарної палати приймається більшістю голосів від її загального складу, крім рішення про припинення права на заняття адвокатською діяльністю, яке приймається двома третинами голосів від її загального складу /частина перша статті 41 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"/.

Оцінивши обставини, наведені у скарзі ОСОБА_1 , дослідивши матеріали дисциплінарної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що дисциплінарна палата КДКА Полтавської області при прийняті спірного рішення керувалася загальними вимогами засад юридичної відповідальності, відповідно до яких лише винні дії адвоката можуть мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Отже, Дисциплінарна палата КДКА Полтавської області прийшла до обґрунтованого висновку про відсутність в діях адвоката ОСОБА_7 ознак дисциплінарного проступку, передбаченого ч. 2 ст. 34 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики, з огляду на що оскаржуване рішення Дисциплінарної палати КДКА Полтавської області від 17.04.2019 про закриття дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_3 є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у даній справі, у тому числі із мотивацією, що покладена в основу оскаржуваного рішення.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 по справі № 440/2082/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.Г. Подобайло
Судді А.М. Григоров Н.С. Бартош