Справа № 308/5230/20
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/5230/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.

секретаря судового засідання Бота О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 про оскарження рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України,

встановив:

02.06.2020 позивач громадянин Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 07.05.2020.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 травня 2020 року начальником відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу підполковником ОСОБА_3 було винесено рішення про примусове повернення його за межі України. Згідно з вказаного рішення було встановлено, що 10.11.2019 о 19 год. 45 хв. в міжнародному пункті пропуску для залізничних сполучень «ЧОП (Страж)» на виїзд з України в пасажирському потязі «963 сполученням «Мукачево-Кошице» він пред`явив на паспортний контроль паспортний документ, який не належить пред`явнику, а саме паспорт громадянина Норвегії для виїзду за кордон « НОМЕР_2 виданий 13.07.2010, чим порушив вимоги ст.12 Закону України «Про державний кордон» від 04.11.1991 року. Дане рішення було отримано позивачем 07.05.2020 .

Вважає, що рішення начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу ОСОБА_4 від 07.05.2020 є необґрунтованим і незаконним виходячи із наступного: по-перше він втік із Пакистану через переслідування за політичні переконання, був членом партії «Пакистанської мусульманської ліги (Н)» (далі ПМЛ(Н)). Після переобрання нового Прем`єр-міністра в липні 2017 у нього почались проблеми, оскільки брав участь у протестах проти партії «Рух за справедливість», захищаючи колишнього прем`єр-міністра ОСОБА_5 . Проти нього було порушено кримінальну справу, а тому боїться переслідувань з боку теперішньої влади, тому не може повернутись в Пакистан. За таких обставин існує реальна загроза повернення до країни громадянської належності.

Зазначає, що не підпадає видворенню, оскільки підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Рішення про примусове повернення від 07.05.2020 не відповідає Додатку 1 до Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (пункт 1 розділу II).

Враховуючи вищенаведене, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Чопського прикордонного загону в/ч 1493 ЗРУ ДПСУ №90 від 07.05.2020 про примусове повернення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за межі України та зобов`язати його покинути територію України у термін до 06 червня 2020 року.

Позивач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, зокрема шляхом його виклику через вебпортал Судова влада України.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 за довіреністю Балог О.Ю. 31.08.2020 подав до суду відзив, в якому просив залишити позовну заяву без задоволення та розглянути справу без його участі. Вказав, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/711/19 громадянину Ісламської Республіки Пакистан, ОСОБА_1 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 було відмовлено у задоволенні позову до ДМС України про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; у рішенні про примусове повернення позивача міститься його підпис, що свідчить про розуміння ним підписаного власноруч тексту; інша інформація, що наведена в позовній заяві має декларативний характер та не має чіткого зв`язку із скаржником.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 10.11.2019, 10.11.2019 о 19 год. 45 хв. громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було виявлено та затримано інспектором прикордонної служби 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС «Чоп» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б) старшим прапорщиком ОСОБА_7 в міжнародному пункті пропуску для залізничних сполучень «ЧОП (Страж)» на виїзд з України в пасажирському потязі «963 сполученням «Мукачево-Кошице», де останній пред`явив на паспортний контроль паспортний документ, який не належить пред`явнику, а саме паспорт громадянина Норвегії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , виданий 13.07.2010.

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 10.11.2019, у присутності понятих, у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) виявлено зокрема паспорт громадянина Норвегії для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 ; розписка, видана Управлінням ДМС України в Київській області, за якою громадянин Пакистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) отримав 25.10.2018 закордонний паспорт серії НОМЕР_4 у формі id-картки; довідка про звернення за захистом України ОСОБА_1 (HUSSAIN AFYAAL HAKIM) з терміном дії до 22.08.2019.

За постановою Ужгородського міськрайонного суду від 13.11.2019 (справа №308/12925/19) громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП і призначено стягнення у вигляді штрафу.

За рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 14.11.2019 (справа №308/12949/19) громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) затримано на строк до шести місяців до вирішення питання про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

З рішення начальника відділу адміністративно-юрисдикційної діяльності штабу підполковника ОСОБА_9 прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 ЗРУ ДПС України від 07.05.2020, затвердженого начальником Чопського прикордонного загону Русланом Цапюком, вбачається, що таким прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , документ, що посвідчує особу - закордонний паспорт серії НОМЕР_4 , а також зобов`язано його покинути територію України у термін до 06 червня 2020 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або в статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове повернення відповідача за межі України, судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», та на момент розгляду справи позивачем суду не надано відомостей про його звернення із заявою до компетентних органів за захистом в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Оскаржуване рішення про примусове повернення віл 07.05.2020 прийняте на підставі ч. 1 ст. 26 вказаного Закону, з підстав того, що громадянин Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) законних підстав перебування на території України не має, за рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 (справа №260/711/19) йому відмовлено у визнанні біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, при цьому у нього наявний закордонний паспорт серії НОМЕР_4 , що свідчить про можливість самостійного залишення ним територію України.

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства визначається Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012.

Пунктами 5 та 6 Розділу І вказаної Інструкції визначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців до країни походження або третьої країни є: дії, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; дії, що суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку; якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; затримання іноземців органами охорони державного кордону у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України.

Примусове повернення з підстав, передбачених пунктом 5 цього розділу, здійснюється за рішенням органів ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органу СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення, оформленням відповідних документів, доведенням цього рішення до іноземця та взяттям з нього зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк, а також здійсненням подальшого контролю за фактичним виконанням іноземцем цього рішення.

На час ухвалення оскаржуваного рішення від 07.05.2020 про примусове повернення за межі України позивача, відносно останнього наявна постанова суду про визнання громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у незаконному перетинанні або спробі незаконного перетинання державного кордону України та притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Також, пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції визначено, що рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Позиція позивача про те, що йому не був відомий зміст розглядуваного рішення від 07.05.2020, спростовується тим, що у вказаному рішенні міститься підпис позивача з проставлянням дати від 07.05.2020, де останній зобов`язується покинути територію України у строк до 06.06.2020 (а.с. 12).

Окрім цього, згідно з поясненнями перекладача ОСОБА_10 від 01.09.2020, останній вказує, що здійснив переклад рішення про примусове повернення громадянина Пакистану останньому на англійську мову. Зазначив, що у присутності представника міграційної служби, іноземцю було доведено порядок виконання рішення про примусове повернення та його оскарження. Іноземець зазначене рішення зрозумів, про що і розписався. Після здійснення перекладу рішення було підписано ним як перекладачем та вручено примірник іноземцю.

Аналіз вищенаведеного дає підстави вважати, що оскаржуване позивачем рішення від 07.05.2020 про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України прийняте відповідно до встановленої процедури, представником відповідача на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність прийнятого рішення.

Тому, позовна заява в частині скасування рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 07.05.2020 щодо громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає до задоволення.

Разом з тим, за приписами ч. 1 ст. 288 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу оскарження рішень про примусове повернення в країну походження або третю країнурішень, суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін або скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Тому, суд не може визнати дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, або прийняте останнім рішення протиправними.

Тому, позовна заява в частині визнання неправомірним рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 07.05.2020 щодо громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 371, КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ухвалив:

У задоволенні позову громадянина Ісламсьської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про оскарження рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України від 07.05.2020 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов