Справа № 400/1664/20
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1664/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про: визнання протиправними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлюк М.А. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по виконавчому провадженню ВП №61808506 по примусовому виконанню виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 по справі №400/25/19; зобов`язання скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлюк М.А. від 13 квітня 2020 ВП №61808506 по примусовому виконанню виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 по справі №400/24/19; зобов`язання винести постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61808506 по примусовому виконанню виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 по справі №400/25/19.

В обґрунтування позову зазначено, що спірне повідомлення державного виконавця є необґрунтованим, оскільки виконавчий лист містить чітке визначення дій, які слід вчинити боржником, а тому у державного виконавця не було передбачених чинних законодавством підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання та для направлення спірного повідомлення. Крім того, відповідач не забезпечив поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі №814/1254/18 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду щодо не включення під час перерахунку пенсії з 29 грудня 2017 року грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 29 грудня 2017 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

На виконання рішення 03 вересня 2018 року судом видано виконавчий лист, який було пред`явлено позивачем для примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 12 листопада 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57643184 по примусовому виконанню виконавчого листа №814/1254/18, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 03 вересня 2018 року.

13 грудня 2018 року Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до УДВС ГТУЮ, який по справі № 400/25/19 прийняв рішення від 19.02.2019 про скасування постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (вул. Лягіна, 2, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34889877) про закінчення виконавчого провадження від 13 грудня 2018 року ВП №57643184 по примусовому виконанню виконавчого листа №814/1254/18, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 03 вересня 2018 року.

13 вересня 2019 судом по справі №400/25/19 видано виконавчий лист.

Позивач звернувся до виконавчої служби, яка винесла повідомлення від 02 листопада 2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання з посиланням на те, що резолютивна частина виконавчого листа від 13 вересня 2019 не передбачає заходів примусового виконання рішення.

Позивач оскаржив вказані дії державного виконавця до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/3921/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково та визнано протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по виконавчому провадженню ВП №60352020 по примусовому виконанню виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019р. по справі №400/25/19.

Зобов`язано Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області () скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазонова Д.К. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21 жовтня 2019 року ВП №60352020 по примусовому виконанню виконавчого листа Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2019 року по справі № 400/25/19.

Зобов`язано Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа по справі № 400/25/19, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 13 вересня 2019 року.

Головний державний виконавець Павлюк М.А. 13 квітня 2020 прийняла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, в якому зазначила, що головним державним виконавцем розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа №400/25/19, виданого 13 вересня 2019 року Миколаївським окружним адміністративним судом про скасування постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження від 13 грудня 2018 року ВП №57643184 по примусовому виконанню виконавчого листа №814/1254/18, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 03 вересня 2018 року. Виконавчий лист № 400/25/19 виданий 13 вересня 2019 Миколаївським окружним адміністративним судом не передбачає заходів примусового виконання, тому керуючись п.7 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист повертаються без прийняття до виконання.

Прийняття повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що скасування судом індивідуального акта є самостійним і вичерпним способом захисту порушених прав особи в адміністративному судочинстві, практична реалізація якого відбувається одночасно з набранням законної сили судовим рішенням і не вимагає здійснення від суб`єкта, що видав скасований акт, чи інших осіб, будь-яких дій. Оскільки постанова від 13 грудня 2018 року про закінчення виконавчого провадження скасована на підставі рішення суду, тому додаткових дій по її скасуванню відповідач не повинен здійснювати.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Виконавчий лист від 13 вересня 2019 року виданий по справі № 400/25/19 на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду, яким скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 13 грудня 2018 року ВП №57643184 по примусовому виконання виконавчого листа № 814/1254/18 від 03 вересня 2018 року.

Колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції з приводу того, що з моменту набрання судовим рішенням про скасування індивідуального акта законної сили такий індивідуальний акт втрачає юридичне значення і не породжує будь-яких юридичних наслідків, за виключенням тих, що пов`язані з його скасуванням; чинність індивідуального акта, скасованого рішенням суду, яке набрало законної сили, не залежить від волі суб`єкта владних повноважень, який його прийняв, чи волі інших осіб, є обґрунтованими та такими, що відповідають діючому законодавству та обставинам справи.

Колегія наголошує, що скасування судом індивідуального акта є самостійним, достатнім та вичерпним інструментом захисту порушених прав особи, практична реалізація якого (захисту) відбувається одночасно з набранням законної сили судовим рішенням і не вимагає здійснення будь-ким, зокрема, суб`єктом, що видав скасований акт жодних додатковим дій.

З набранням чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII вимоги щодо змісту і форми до виконавчих документів зазнали певних змін у порівнянні з попередньою редакцією вказаного закону.

Зокрема новелою Закону є вимога щодо зазначення у виконавчому документі резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, відсутність якої має наслідком повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання.

Таким чином, наявність у виконавчому листі всіх обов`язкових реквізитів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, не є перешкодою для повернення такого виконавчого листа без виконання з підстав, визначених у пункті 7 частини четвертої статті 4 Закону.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2019 року по справі № 826/7925/17.

З огляду на зазначене, оскільки, постанова від 13 грудня 2018 року про закінчення виконавчого провадження скасована на підставі рішення суду, то додаткових дій по її скасуванню відповідач не повинен здійснювати.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішенні, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.