Справа № 120/3520/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

09 вересня 2020 р. Справа № 120/3520/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (код ЄДРПОУ - 13322403, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що 13.11.2019 йому виповнилось 55 років, у зв`язку із чим отримав право на пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на 5 років.

25.02.2020 позивач звернувся до Тростянецького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2 та подав необхідні документи.

Втім, рішенням за №85 від 03.03.2020 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №2 та страхового стажу.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 24.07.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 263 КАС України. Витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та зобов`язано у 15-денний термін з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

17.08.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Як підставу для відзиву відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно п. 2.2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідач зіслався на те, що при призначенні цього виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видано зазначену довідку.

Відповідач зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача з 18.05.2009 він був прийнятий на роботу в ТОВ "Подільські цукроварні" електрогазозварником на ремонтний період; з 21.09.2009 - переведений електрогазозварником по строковому договору; з 19.11.2009 - звільнений з роботи; з 11.05.2010 - прийнятий на роботу повторно електрозварником; з 29.08.2010 - переведений електрогазозварником; з 12.11.2010 - звільнений з роботи; з 06.12.2010 - прийнятий на роботу повторно електрозварником; з 02.09.2011 - переведений електрогазозварником по трудовому договору на сезон виробництва цукру; з 01.12.2011 - переведений електрогазозварником ручного зварювання; з 04.01.2013 - звільнений з роботи; з 22.05.2013 - прийнятий на роботу повторно електрогазозварником ручного зварювання в ВГМ на ремонтний період; з 11.10.2013 - переведений електрогазозварником ручного зварювання на сезон цукроваріння по строковому договору; з 09.12.2013 - звільнений з роботи, з 15.05.2014 - прийнятий на роботу повторно електрогазозварником ручного зварювання на ремонтний період; з 11.08.2014 - звільнений з роботи.

Як вказує відповідач, позивачем було надано уточнюючу довідку №118 від 15.08.2014, видану ТОВ "Подільські цукроварні", згідно якої він в періоди з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010; з 06.12.2010 по 04.01.2013; з 22.05.2013 по 09.12.2013; з 15.05.2014 по 11.08.2014 протягом повного робочого дня працював за професією електрогазозварювальник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що відноситься до професій зі шкідливими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Втім, надану довідку відповідачем не прийнято, з огляду на її оформлення з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема: не зазначено факт роботи особи зі шкідливими умовами праці, характер роботи, нормативний документ, згідно якого затверджені Списки; не вказано перелік первинних документів, які є підставою для її видачі; довідка не затверджена підписами трьох посадових осіб; відсутні відомості про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Таким чином, законних підстав для зарахування до пільгового стажу вказаних періодів немає, з огляду на відсутність уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, оформленої належним чином.

При цьому, періоди роботи позивача: з 11.05.2010 по 28.08.2010; з 06.12.2010 по 01.09.2011, теж неможливо зарахувати, оскільки існує невідповідність професії, за якою працював позивач, згідно записів його трудової книжки та уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, довідка також оформлена неналежним чином.

Стосовно уточнюючої довідки про пільговий характер роботи за №68 від 03.02.2020, виданої ДП "Тростянецький спиртовий завод", згідно якої позивач в період з 07.07.2015 - 06.10.2015 працював протягом повного робочого дня зі шкідливими умовами праці та виконував роботи по зварюванню різних деталей, агрегатів, вузлів та конструкцій у всіх положеннях зварного шва, виконував ремонти засобів виробництва по зварюванню за професією електрозварника ручного зварювання з посиланням на розділ XXXIII Списку №2, затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003, така довідка видана на підставі лише книг обліку заробітної плати, що є недостатніми підставами для підтвердження періоду роботи до пільгового стажу. Інших документів, що підтверджують роботу зі шкідливими умовами праці, зокрема наказів про проведення та результати проведення атестації робочих місць позивачем не надано.

Щодо уточнюючої довідки про пільговий характер роботи за №17-ВХ від 20.02.2020, виданої філією "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика", згідно якої він в період з 24.09.2019 по 20.02.2020 протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці, виконував ручну дугову та газову зварку, ручне кисневе, плазмове в газове різання бензорізальними і керасинорізальними апаратами; автоматичну і механічну зварку за професією електрозварювальника, то дану довідку зарахувати неможливо, з огляду на відсутність відомостей про характер виконуваної роботи та нормативний документ, яким затвердженні чинні на період роботи Списки.

Відповідач звертає увагу суду на те, що з трудової книжки позивача простежується трудова зайнятість на роботах з ймовірно шкідливими умовами праці. Проте, з огляду на те, що позивачем не надано уточнюючі довідки про пільговий характер роботи чи будь-які інші документи, що підтверджували б шкідливі умови праці, для обчислення пільгового стажу відсутні законні підстави. Тобто, пільговий стаж за Списком №2 у позивача не підтверджений.

При цьому, до загального трудового стажу позивача не зараховано період проходження строкової військової служби, так як згідно наданого військового квитка вбачається невідповідність по батькові власника документа та паспортних даних заявника.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Позивач 25.02.2020 звернувся до Тростянецького відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2. До заяви були надані документи, які підтверджують наявність трудового стажу для призначення пенсії.

Рішенням відповідача від 03.03.2020 №85 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Згідно із рішенням, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи: з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 29.08.2010 по 12.11.2020; з 02.09.2011 по 04.01.2013; з 22.05.2013 по 09.12.2013; з 15.05.2014 по 11.08.2014, з огляду на відсутність уточнюючої довідки про пільгових характер роботи, оформленої належним чином.

Періоди роботи позивача з 11.05.2010 по 28.08.2010 та з 06.12.2010 по 01.09.2011 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на невідповідність професії, за якою працював заявник згідно записів у трудовій книжці та уточнюючої довідки про пільговий характер роботи. Крім того, вказана довідка оформлена неналежним чином.

Період роботи позивача з 07.07.2015 по 06.10.2015 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на відсутність наказів про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Період роботи позивача з 24.09.2019 по 20.02.2020 не зараховано до пільгового стажу, з огляду на неналежне оформлення пільгової довідки та відсутність наказів про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

При цьому, до загального трудового стажу позивача не зараховано період проходження строкової служби згідно наявного військового квитка, у зв`язку з невідповідністю по батькові власника документа та паспортних даних позивача.

До загального трудового стажу також не зараховано період роботи з 31.08.1992 по 31.11.1993 згідно записів у трудовій книжці №20-21, з огляду на нечитабельність відтиску печатки, яким завірені відповідні записи, що унеможливлює ідентифікацію підприємства.

У підсумку відповідач дійшов висновку, що страховий стаж позивача становить 26 років 2 місяці 14 днів, а пільговий стаж роботи зі шкідливими умовами праці за Списком №2 взагалі відсутній.

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 03.03.2020 №85, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни у п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

Щодо віднесення посади позивача, "електрозварник", "електрозварник ручного зварювання" до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 працював на посадах "електрозварник" та "електрозварник ручного зварювання" (а.с. 18-23).

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що у період роботи з 11.03.1994 по 20.12.2008 чинним був Список № 2 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у період з 01.04.2017 по 21.01.2020 діє Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 906) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, розділом XXXIII "Загальні професії" (позиція 33) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до розділу XXXIIІ "Загальні професії", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться газозварники, електрозварники ручного зварювання.

Із аналізу процитованого видно, що посада газозварника, електрозварника ручного зварювання включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію.

Проте, з трудової книжки неможливо встановити чи виконував позивач роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Згідно довідок ТОВ "Подільські цукроварні" від 15.08.2014 №118, від 15.08.2014 за №117, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів судом встановлено, що позивач у періоди з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 працював повний робочий день та виконував зварювальні роботи, що передбачені Списком № 2. Стаж роботи з шкідливими умовами праці становить 3 роки 10 місяців 13 днів (а.с. 26-27).

З наведеного суд доходить висновку про те, що в даному випадку самими підприємствами підтверджено шкідливий характер цієї професії, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Відтак, суд приходить до переконання, що періоди роботи з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача для призначення пенсії, оскільки вони підтверджені відповідними доказами.

Стосовно оскаржуваного періоду роботи з 07.07.2015 по 06.10.2015, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів в трудовій книжці позивача:

- в період з 07.07.2015 по 06.10.2015 він працював електрозварником ручного зварювання та ДП "Тростянецький спиртовий завод" (а.с. 24). Вказане підтверджується довідкою ДП "Тростянецький спиртовий завод" від 25.06.2020 за №175.

- в період з 24.09.2019 по 20.02.2020 позивач працював електрозварником у Філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика" (а.с. 25). Вказане підтверджується довідкою Філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика" від 20.02.2020 за №17-ВХ .

Втім, відповідачем не зараховано вказані періоди роботи до пільгового стажу, з огляду на відсутність наказів про проведення й результати проведення атестацій робочих місць.

Щодо відмови з цих підстав, суд зазначає, що 19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не проведення чи несвоєчасне проведення атестації робочого місця не може бути підставою для не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Отже, суд вважає за необхідне зарахувати періоди роботи позивача з 07.07.2015 по 06.10.2015 та з 24.09.2019 по 20.02.2020 до пільгового стажу для призначення пенсії, оскільки такі підтверджені відповідними доказами.

Щодо спірного періоду з 31.08.1992 по 30.11.1993, який не зараховано відповідачем, з огляду на нечитабельність відтиску печатки, яким завірені відповідні записи, що унеможливлює ідентифікацію підприємства, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки позивача в період з 31.08.1992 по 30.11.1993 він працював електрозварником ручної зварки (а.с. 15).

Згідно з п. 1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Втім, суд зазначає, що позивач не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини державної служби зайнятості населення не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Разом з тим, суд зазначає, що трудовий стаж підтверджується іншими документами, виданими за місцем роботи, служби, навчання, архівними установами тощо виключно, у випадках відсутності трудової книжки або ж відповідних записів у ній. Втім, застосування вказаних приписів до даних правовідносин є недоречним, адже відповідні записи містяться у трудовій книжці позивача, а тому не потребують їх підтвердження будь-якими іншими документами.

При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що неможливість відповідача провести перевірку відповідності записів, що містяться у трудовій книжці та архівних документах, не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки записи, що містяться у трудовій книжці позивача належним чином підтверджують страховий стаж останнього.

Аналогічні за змістом висновки з приводу подібних правовідносин відображені у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа № 583/392/17).

Таким чином, суд приходить до переконання, що період з 31.08.1992 по 30.11.1993 підлягає зарахуванню, як до загального трудового, так і до пільгового стажу позивача для призначення пенсії, оскільки він підтверджений відповідними доказами.

Щодо незарахування до загального трудового стажу періодів проходження позивачем строкової служби, суд вказує наступне.

В період з 02.11.1983 по 22.11.1985 позивач проходив дійсну строкову службу в лавах Радянської Армії, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 (а.с. 46), довідкою Тростянецького об`єднаного районного військового комісаріату за №119 від 21.05.2020 (а.с. 47), а також записом №7 у його трудовій книжці (а.с. 13).

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", можливе проведення взаємного зарахування періодів роботи, передбачених статтями 13, 14, 100, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. До стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, період проходження позивачем військової строкової служби в лавах Радянської Армії має бути зарахований до загального трудового стажу.

Стосовно тверджень відповідача щодо незарахування до загального трудового стажу періодів проходження позивачем строкової служби згідно наявного військового квитка, з огляду на невідповідність по батькові власника документа та паспортних даних, суд такі підстави вважає формальними. Так, у військовому квитку позивача серії НОМЕР_3 в графі "отчество" вказано: " ОСОБА_2 ", яке в подальшому виправлено на " ОСОБА_3 ". Втім, на сторінці 24 вказаного військового квитка, зазначено наступне: "Виправленому вірити, особу ідентифіковано згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Тростянецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, ОСОБА_1 , 1964 р.н.".

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 03.03.2020 №85, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та, як наслідок, його скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане виключало можливість перевірки всіх умови, визначених законом для прийняття позитивного рішення в користь позивача. Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , відповідача слід зобов`язати повторно розглянути його заяву від 25.02.2020 із урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування періодів стажу, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 03.03.2020 №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботу на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 з 31.08.1992 по 30.11.1993 у "Антрацитівському домобудівельному комбінаті"; з 18.05.2009 по 19.11.2009, з 11.05.2010 по 12.11.2010, з 06.12.2010 по 04.01.2013, з 22.05.2013 по 09.12.2013, з 15.05.2014 по 11.08.2014 на ТОВ "Подільські цукроварні"; з 07.07.2015 по 06.10.2015 на ДП "Тростянецький спиртовий завод"; з 24.09.2019 по 20.02.2020 у Філії "Птахокомплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 02.11.1983 по 22.11.1985 та період роботи з 31.08.1992 по 30.11.1993 у "Антрацитівському домобудівельному комбінаті".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 560,53 грн (п`ятсот шістдесят гривень 53 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (код ЄДРПОУ - 13322403, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Повний текст рішення складено: 09.09.2020

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна