Справа № 183/4368/20
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/4368/20
№ 2-а/183/186/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Морозюк Ростислава Руслановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП рядового поліції Морозюк Р.Р., в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2911739 від 01.08.2020 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 01.08.2020 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XT 105.410 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки ОДАЗ 830030 (номерний знак НОМЕР_2 ).

01.08.2020 року о 20.45 на автомобільній дорозі М-05, на 28 км Білоцерківський район, Київська область, ТЗ був зупинений інспектором роти №1 батальйону №1 патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП сержантом поліцій Нечупій Русланом Анатолійовичем та винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2911581. Відповідно до вказаної постанови позивач визнаний винним у вчиненні адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в цій постанові: «водій керував ТЗ з напівпричепом ОДАЗ днз НОМЕР_2 на якому перевозив великогабаритний вантаж, що за шириною більше 2,6 м., а саме комбайн New Holand CX 8/80 без відповідного дозволу виданого органом Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Далі, того ж дня, о 21.41 годин на автомобільній дорозі М-05, на 78 км Білоцерківський район, Київська область, ТЗ був зупинений інспектором роти №2 батальйону №1 патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП рядовим поліцій Морозюк Р.Р. (далі - відповідач) та винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2911739, якою позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керував ТЗ разом з напівпричепом ОДАЗ днз НОМЕР_2 перевозив негабаритний вантаж (New Holand CX 8/80), що за шириною перевищую ширину вказану в дозволі та маршруту руху вказаного в дозволі, чим порушив п.22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів», тому на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Між тим, дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки адміністративного правопорушення він не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину в даному правопорушенні, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини. До того ж, позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню в судовому порядку, оскільки порушені норми, передбачені ст.61 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, виконуючи перевезення вантажу, він був зобов`язаний доставити вантаж до місця призначення, тому не мав можливості змінити або виправити маршрут руху чи зупинитися і тому позивачем було прийнято рішення від`їхати в безпечне місце та зупинитися, аби не створювати аварійної ситуації. При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, його двічі було притягнуто до юридичної відповідальності за одне й те ж правопорушення. Крім того, під час винесення першої постанови, працівник поліції мав попередити водія про заборону подальшого руху або затримки ТЗ, чого не було зроблено, тому позивач продовжив рух, що призвело до незаконного притягнення останнього до адміністративної відповідальності вдруге.

Крім того, посилаючись на Порядок габаритно-вагового контролю транспортних засобів, який проводиться у спеціально обладнаних пунктах, позивач вважає, що доказом того, що ТЗ, яким він керував належить чи не належить до категорії великогабаритних, повинен бути відповідний документ Укртрансбезпеки, зокрема, акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Але в оскаржуваній постанові відсутні посилання на вищезазначені документи, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено, у тому числі із дотриманням відповідної процедури. Фактична зупинка ТЗ була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, лише за наявності автомобіля поліції, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не проводилося. Отже, матеріалами справи не містять достатніх, належних доказів перевищення вантажем нормативно встановлених параметрів, які потребують погодження маршруту. Також чітко не зафіксовано, що розмір ТЗ з вантажем перевищує ширину 3,5м, що дає підстави вважати, що розмір ТЗ з вантажем є неналежно зафіксованим. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, у якому заперечуючи проти позову, серед іншого, зазначив наступне. Перевіривши документи по комбайну, що перевозився позивачем, було виявлено, що його ширина становить 3м 70см., що на 20 см. перевищували параметри, зазначені у Дозволі. Процедура встановлення параметрів вантажу, а також подальший розгляд справи зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, про що було зроблено відповідний запис в розділі 9 Постанови. Вина позивача у вчинення адміністративного правопорушення є доведеною та підтвердженою поясненнями позивача у його позові, а перевищення допустимих параметрів вантажу було встановлено за допомогою дозвільних документів. А тому відповідач, посилаючись на правомірність ухваленої ним постанови, винесеної з дотриманням процедури її складення та наявності всіх доказів вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, просив відмовити у задоволенні позову провести розгляд справи за відсутності відповідача.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора БПП у м. Біла Церква УПП в Київській області сержантом поліції Нечупій Р.А. серії ЕАМ № 2911581, винесеною 01.08.2020 року о 20:45:13, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, за те, що він на 28 км автомобільної дороги М-05, Білоцерківський район Київської області, керуючи транспортним засобом в складі тягача марки DAF FT XF 105.410 р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом марки ОДАЗ 830030 р.н. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, що за шириною більше 2,6 м., а саме комбайн New Holand CX 8/80 без відповідного дозволу виданого органом Національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР (а.с.7).

Постановою відповідача - інспектора роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Морозюк Р.Р. серії ЕАМ № 2911739, винесеною 01.08.2020 року о 21:41:47, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП за те, що він на автодорозі М-05 Київ-Одеса, 78 км., керуючи транспортним засобом в складі тягача марки в складі тягача марки DAF FT XF 105.410 р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом марки ОДАЗ 830030 р.н. НОМЕР_2 , перевозив негабаритний вантаж (New Holand CX 8/80) комбайн, що за шириною перевищую ширину вказану в дозволі та маршруту вказаного в дозволі, чим порушив п. 22.5 ПДР (а.с.8).

Предметом спору у цій справі є законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2911739, винесеною відповідачем 01.08.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини першої статті 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, визначені ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18січня 2001року № 30, згідно п. 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 4 вказаних Правил, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктами 25-28 вказаних Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому основним документом, що надає право на рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, є дозвіл, що видається перевізнику Національною поліцією за наявності узгодження з дорожніми, комунальними підприємствами і організаціями.

Суду подано копію дозволу №2020-3НГ від 23 липня 2020 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, з якого вбачається, що ВАТ «Покровський агротехсервіс» надано дозвіл на перевезення по визначеному маршруту, в тому числі, виїзд на М-05 - М-05 - об`їзна Білої Церкви - М05 - м.Київ - виїзд на М01, вантажу (техніка) довжиною 22 м., шириною 3,50 м., висотою 4,49 м., загальною вагою 44,00 т., транспортним засобом DAF FT XF 105.410 з номерним знаком НОМЕР_3 з напівпричепом ОДАЗ з номерним знаком НОМЕР_2 . Строк дії вказаного дозволу з 23.07.2020 року по 05.09.2020 року (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Однак, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, в силу статті 77 КАС України обов`язок доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень, тобто позивач не повинен доводити відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

В свою чергу, відповідачем не надано до суду жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем Правил дорожнього руху, та які оцінювалися ним при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується також і змістом оскарженої постанови, у якій відсутні дані про наявність додатків до неї, як і відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст.268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків, тощо.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, з огляду на те, що така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Також суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання.

У відзиві відповідач послався на те, що процедура встановлення параметрів вантажу, а також подальший розгляд справи зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, про що було зроблено відповідний запис в розділі 9 постанови, проте до суду відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

В силу ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім визначених частиною 2 статті 283 КУпАП, зокрема, повинна містити відомості щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

В пункті 7 оскаржуваної постанови не зазначено будь-яких доказів, які до неї додаються, а міститься лише запис - аі00117.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі №569/15894/15-а, зазначено: "триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону".

Таким чином, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як наполягав позивач у своєму позові, того дня під час винесення першої постанови о 20:45 годин, відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування", транспортний засіб, яким він керував, не було затримано, а тому він продовжив рух, після чого вдруге був притягнутий до адміністративної відповідальності за одне й те ж правопорушення.

Отже, суд вважає, що вказане правопорушення слід вважати триваючим, а тому приходить до висновку, що позивача, всупереч положенням ч. 1 ст. 61 Конституції України, двічі притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даній справі покладено саме на відповідача, однак за відсутності встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відповідно відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладені норми закону та фактичні обставини справи, суд приходить висновку про те, що постанова серії ЕАМ №2911739 від 01.08.2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач виносив оскаржувану постанову в порядку ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені Управління патрульної поліції в Київській області, як структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

А тому на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 420,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 120, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 132-1, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 , - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2911739 винесену 01 серпня 2020 року інспектором роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Морозюк Ростиславом Руслановичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.