Справа № 160/3571/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року Справа № 160/3571/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, -
1. 01.04.2020 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 11.07.2019 № UА110000/2019/200144/2.
2. Ухвалою суду від 06.04.2020:
- задоволено клопотання ОСОБА_1 , визнано поважними причини пропуску строку звернення та поновлено строк звернення позивача до суду з цим позовом;
- прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);
- витребувано докази у позивача та відповідача, встановлено строки для подання заяв по суті спору та доказів.
3. 17.04.2020 позивач подав клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 3 537,04 грн.
4. 01.06.2020 від Дніпровської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заявив клопотання про заміну відповідача правонаступником в адміністративній справі № 160/3571/20.
5. 17.07.2020 надійшла відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів, підстав для задоволення якого судом не встановлено.
6. 28.07.2020 засобами електронного зв`язку надійшли заперечення Митниці.
7. 20.08.2020 надійшло клопотання позивача про розгляду справи у судовому засіданні, підстав для задоволення якого судом не встановлено.
8. Ухвалою суду від 08.09.2020:
- клопотання Дніпровської митниці Держмитслужби про заміну сторони правонаступником в адміністративній справі № 160/3571/20 задоволено;
9. Позивач вважає протиправним оскаржуване рішення, оскільки на підтвердження митної вартості Декларантом надано до митного органу документи згідно із вимогами статті 53 МК України, а саме рахунок, митну декларацію країни відправлення, довідку про транспортні виплати, та правомірно визначено митну вартість автомобіля у розмірі 11 000 євро.
10. Визначення Митницею митної вартості у розмірі 15 185 євро позивач вважає неправомірним.
11. Щодо посилання у оскаржуваному рішенні на відсутність у рахунку певних відомостей, то відповідачем не наведене посилання на положення законодавства України, Німеччини або Європейського Союзу, якими передбачено зазначення у виданому на території Німеччини рахунку показника одометру, кольору, технічного стану, типу двигуна та його характеристик. Продавець самостійно визначає обсяг відомостей для зазначення у рахунку. Загальновідомою обставиною є те, що всі відомості про технічні характеристики автомобіля закодовані у номері кузову (VIN) автомобіля. Також відповідачу надано свідоцтво про реєстрацію автомобіля, яке містить усі відомості про технічні характеристики автомобіля. Отриманий від продавця рахунок був у незмінному вигляді наданий відповідачу, його автентичність може бути перевірена відповідачем шляхом направлення запиту до митних органів Німеччини відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України.
12. Щодо витрат на транспортування відповідачу подана довідка про те, що витрати на доставку склали 100 євро, які є витратами на пальне, адже автомобіль ввезений в Україну особисто позивачем без залучення будь-яких осіб. Законом не встановлена форма документу, яким повинна підтверджуватись вартість транспортування автомобіля, що переміщується своїм ходом як товар. У постанові Верховного Суду від 11.04.2018 № 804/4680/16 зазначено, що якщо законом не визначено докази, виключно якими повинен підтверджуватись розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватись будь-якими доказами.
14. У спірному рішенні вказано про застосування останнього шостого резервного методу визначення митної вартості, однак не вказано, чому неможливо було визначити митну вартість на підставі 2-го (за ціною договору щодо ідентичних товарів) або 3-го методу (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), адже зрозумілою є та обставина, що в Автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор»» обов`язково буде міститись інформація про те, що митними органами вже здійснювалось неодноразово митне оформлення аналогічних товарів. Взявши за основу митну вартість з митної декларації Львівської митниці ДФС, відповідач, ймовірно, використав митну вартість такого ж самого автомобіля, та у разі підтвердження цього відповідач мав визначити митну вартість на підставі 2-го або 3-го методу.
15. Оскаржуване рішення не містить посилання на те, що відповідач звертався до наявної у митного органу інформації, що міститься в АСМО «Інспектор», та що така інформація призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, хоча це прямо передбачено пунктом 2 частини другої статті 55 МК України.
16. Зазначення у рішенні про коригування митної вартості лише дати та номерів митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості імпортованих товарів, з точки зору Верховного Суду не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим.
17. Також, Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 по справі № 804/4680/16 зроблено висновок, що питання оплати товару безпосередньо не стосуються ціни товару, з огляду на що не можуть бути підставою для витребування додаткових документів у Декларанта, адже у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
18. 05.07.2019 позивач звернувся до Митниці з метою здійснення митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля для перевезення людей.
19. За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 МК України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
20. Відповідно до відомостей про транспортні витрати згідно наданої до митного оформлення ЕМД громадянина ОСОБА_1 вказано, що на доставку товару декларантом понесені витрати у розмірі 100 євро, однак заявлені дані не підтверджені документально.
21. Декларантом не надано калькуляцію витрат на доставку, жодного підтверджуючого документа, що містить дані щодо вартості перевезення транспортного засобу (договір на перевезення, документи щодо вартості, рахунки та/або квитанції на оплату вартості, інші платіжні та/або банківські документи).
22. Наданий до митного оформлення рахунок-фактура не містить деяких індивідуальних ідентифікаційних ознак авто, таких як показники одометру (пробігу авто), що має значення для формування його вартості, даних щодо кольору та даних щодо технічного стану авто (чи є бувшим у використанні, чи має дефекти/пошкодження), відсутні дані щодо типу палива (бензин/дизель), об`єм двигуна, потужність та інше (наприклад, комплектація).
23. Рахунком не врегульовано порядок та умови оплати, враховуючи відсутність умов щодо будь-якого відстрочення платежу жодного платіжного документа до митного контролю не надано. У Митниці була відсутня можливість здійснити обчислення та переконатись у правильності заявлених даних, а також переконатись у повноті суми вартості, що дійсно була сплачена. Таким чином, відсутні дані щодо складових митної вартості, що унеможливлює перевірку їх правильності та відповідного обчислення.
24. До митного оформлення не надано переклад документів складених іноземною мовою.
25. Позивача повідомлено про необхідність надати додаткові документи для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, декларант повідомив про неможливість надання будь-яких документів.
26. Враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності у наданих до митного контролю документах, відсутність документального підтвердження складових ціни, що фактично сплачена, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо було застосувати відповідно до пункту 6 статті 54 МК України, пункту 2 статті 58 МК України. З метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості проведено консультацію.
27. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних/подібних товарів відповідно до вимог статей 59-60 МК України.
28. Відсутність у Митниці та у Декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.
29. У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалась можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.
31. У зв`язку із неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням зазначеного, прийнято рішення про коригування митної вартості, у якому зазначені причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), та джерела, які використовувались митним органом при її визначенні.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
32. 05.07.2019 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , декларантом/представником ОСОБА_1 , для здійснення митного контролю та митного оформлення подано до Дніпропетровської митниці ДФС митну декларацію № UA110150/2019/229373, якою пред`явлено до митного оформлення товар:
- автомобіль легковий, для перевезення людей, що використовувався: марка - INFINITI, модель - FX30d; номер кузова/VIN - НОМЕР_1 ; тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 2993 см.куб., потужність двигуна - 175 кВт, екологічна норма - ЄВРО-5, дата виготовлення - 01.10.2011, колір - коричневий. Країна відправлення/експорту - Німеччина, валюта та загальна сума за рахунком - EUR 11 000, ціна товару 11 000 EUR.
33. Митна вартість товару заявлена на рівні 11 100 євро/од, у тому числі 11 000 Євро - ціна товару, 100 євро - витрати на доставку товару.
34. Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення разом з митною декларацією надано, у тому числі, рахунок фактуру від 27.06.2019 № АN068/2-19, свідоцтво про реєстрацію, акт митного огляду від 05.07.2019, висновок експерта від 05.07.2019 № 15МТ19, експортну декларацію.
35. Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 05.07.2019 №/2019, складеним відповідно до статті 338 МК України на митному посту Ягодин, визначено, що автомобіль ввезений «своїм ходом МЕ678W», був у користуванні, рік виготовлення 2012, показники спідометра 285 566 км. Наявні пошкодження ЛФП (сколи, подряпини) по кузову; забруднено та пошкоджено оббивку салону та сидінь. Актом визначено комплектацію автомобіля.
36. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 15МТ19 про ідентифікацію транспортного засобу від 05.07.2019 встановлено, що дата виробництва транспортного засобу 01.10.2011.
37. Митним органом сформовано перелік форм митного контролю, із відзначенням у коментарях вартості заявленого ТЗ у розмірі 14 800 EUR.
38. Митницею витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості автомобіля, 11.07.2019 Декларантом повідомлено про неможливість надання додаткових документів.
39. У зв`язку із неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 11.07.2019 № UA110000/2019/200144/2, яким митну вартість автомобіля визначено у розмірі 15 185 євро.
40. У графі 33 вказаного рішення від 11.07.2019 № UA110000/2019/200144/2 зазначено:
- в рамках проведення консультації, відповідно до частини першої статті 320 МК України, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 05.07.2019 № UA110150/2019/229373 згенеровано, у тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевіряти (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов`язані з транспортуванням цього товару);
- відповідно до відомостей про транспортні витрати згідно наданої до митного оформлення ЕМД громадянина ОСОБА_1 , вказано, що на доставлення товару декларантом понесено витрати у розмірі 100 Євро. Проте, заявлені дані не підтверджені документально. Декларантом не надано калькуляцію витрат на доставку, жодного підтверджуючого документа, що містить дані щодо вартості перевезення транспортного засобу (договір на перевезення, документи щодо вартості, рахунки та/або квитанції на оплату вартості, інші платіжні та/або банківські документи);
- наданий до митного контролю рахунок від 27.06.2019 рахунок-фактура № AN068/2-19 (документ надано без перекладу) не містить деяких індивідуальних ідентифікаційних ознак авто, таких як показники одометру (пробігу авто), що має значення для формування його вартості, даних щодо кольору та даних щодо технічного стану авто (чи є бувшим у використанні, чи має дефекти/пошкодження), відсутні дані щодо типу палива (бензин/дизель), об`єм двигуна, потужність та ін. (наприклад, комплектація). Рахунком не врегульовано порядок та умови оплати, враховуючи відсутність умов щодо будь-якого відстрочення платежу жодного платіжного документа до митного органу не надано. У митниці відсутня можливість здійснити обчислення та переконатись у правильності заявлених даних, а також переконатись у повноті суми вартості, що дійсно була сплачена;
- до митного оформлення не надано переклад документів, складених іноземною мовою;
- повідомленням декларанта від 11.07.2019 надано лист щодо неможливості надання будь-яких інших документів у 10-денний термін. Зазначені у попередньому повідомленні митниці документи до митного оформлення додатково не надано;
- враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності у наданих до митного контролю документах, відсутність документального підтвердження складових ціни, що фактично сплачена, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору, контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати відповідно до пункту 6 статті 54 МК України, пункту 2 статті 58 МК України. Проведена консультація з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Рівень заявленої декларантом митної вартості товару - 11 100 євро/шт. В інформаційних ресурсах митних органів відсутня інформація щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних/подібних товарів відповідно до вимог статей 59, 60 МК України. У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалась можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів;
43. Автомобіль був випущений у вільний обіг за МД від 12.07.2019 № UA110150/2019/230408.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
44. Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
45. Згідно Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
46. Перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені МК України (стаття 337 МК України).
47. Згідно з частиною 1 статті 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
48. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
49. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (стаття 51 МК України).
50. Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
51. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
- заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
- подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
- нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
52. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:
- надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;
- на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
- у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
53. Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
54. Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
55. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є (частина друга статті 53 МК України):
- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
56. Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- виписку з бухгалтерської документації;
- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
57. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
58. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
59. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).
60. Згідно частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
- здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
- надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
- випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
61. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право (частина п`ята статті 54 МК України):
- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
- проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
- звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
- застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
62. Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
63. Відповідно до статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
64. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
- обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
- вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;
- інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
65. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
66. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами (стаття 57 МК України):
- основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
- другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
67. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
68. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України.
69. Відповідно до статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
- немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;
- щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
- жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
- покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
70. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
71. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МК України.
72. Відповідно до частини першої статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
73. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (частина друга статті 60 МК України).
74. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (частина третя статті 60 МК України).
75. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (частина четверта статті 60 МК України).
76. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (частина п`ята статті 60 МК України).
77. У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування (частина шоста статті 60 МК України).
78. У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість (частина сьома статті 60 МК України).
79. Застереження щодо умов застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів встановлені статтею 61 МК України.
80. Товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються (частина перша статті 61 МК України).
81. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються (частина друга статті 61 МК України).
82. Товари не вважаються ідентичними чи подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо їх проектування, дослідно-конструкторські роботи, художнє оформлення, дизайн, ескізи, креслення, а також інші аналогічні роботи виконані в Україні (частина третя статті 61 МК України).
83. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
84. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 МК України, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 МК України.
85. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
86. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України.
87. Відповідно до статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
88. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
89. Відповідно до частини першої статті 377 МК України товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими ПК України.
90. Відповідно до частини першої статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
91. При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України (частина друга статті 368 МК України).
92. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості (частина третя статті 368 МК України).
93. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу (частина четверта статті 368 МК України).
VІ. ОЦІНКА СУДУ
94. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийнято у зв`язку із неможливістю застосування митної вартості, заявленої та визначеної Декларантом за основним методом - за ціною договору (контракту).
щодо визначення Позивачем митної вартості
95. Автомобілі легкові, при ввезенні громадянами на митну територію України, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість, відповідно до статті 377 МК України.
96. За загальним положенням щодо митної вартості, встановленим статтею 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
97. Обов`язком Декларанта, або уповноваженої ним особи, є подання митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).
98. Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що для митного оформлення декларантом подані документи для випуску у вільний обіг (ІМ 40) автомобіля марки INFINITI, модель FX30d, тип двигуна дизельний, об`єм двигуна 2993 см.куб., потужність двигуна 175 кВт, дата виготовлення 01.10.2011, країна відправлення/експорту Німеччина, країна виробник Японія, який має пошкодження, митна вартість якого визначена за ціною договору на підставі рахунку-фактури.
99. Декларантом подано також експертний висновок на підтвердження дати виготовлення автомобіля.
100. Спеціальним правилом, встановленим частиною першою статті 368 МК України, є те, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
101. Матеріалами справи підтверджено, що автомобіль придбаний позивачем як фізичною особою через дилера Nakhle automobilе на підставі рахунку-фактури від 27.06.2019 № АN068/2-19 за ціною 11 000 евро без ПДВ, із відміткою, що автомобіль має пошкодження та дефекти про огляді і перевірці, в якому зазначено, що дата виставлення рахунку є датою здійснення поставки.
102. Стаття 368 МК вимагає від фізичної особи, яка ввозить товар, надання документів, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
103. Таким документом у розглянутому спорі є рахунок-фактура, у якому визначено ціну, за яку, без нарахування ПДВ (у зв`язку із експортом), здійснено продаж.
104. Отже, за відсутності інших документів, позивач з об`єктивних причин не надав їх надати Митниці, а надані документи надавали можливість підтвердження числових значень митної вартості.
щодо транспортних витрат
105. Особливістю визначення митної вартості товарів, які переміщуються громадянами, є врахування складової витрат на транспортування.
106. Згідно із частиною другою статті 368 МК України вартість страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України товарів, які переміщуються громадянами, враховується у разі переміщення товару у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні.
107. Матеріалами справи підтверджено, що переміщення автомобіля здійснено у супроводженні позивача, самостійно позивачем.
108. Таким чином, вимога Митниці щодо подання платіжних документів на підтвердження понесених позивачем витрат на доставку автомобіля до митного кордону України, не кореспондується із частинами першою та другою статті 368 МК України.
щодо неприйняття Митницею заявленої митної вартості
109. Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.
110. Не приймаючи заявлену митну вартість автомобіля як достовірну, Митниця посилається на:
1) визначення форм митного контролю;
2) не надання підтвердження понесених витрат на переміщення автомобіля;
з) не надання рахунку фактуру у перекладі, який не містить показників одометру, даних щодо технічного стану (чи був у користування, чи має дефекти), відсутність даних щодо типу пального, об`єму двигуна, потужності, та інших, наприклад, комплектації.
111. Відповідно до спеціального правила, встановленого частиною четвертою статті 368 МК України, яке застосовується при митному оформленні товарів, що переміщуються громадянами, у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
112. Таким чином, у розглянутому випадку Митниця мала право на самостійне визначення митної вартості автомобіля за наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості.
113. Наявність у Митниці доказів недостовірності заявленої фактурної вартості судом не встановлена як на час виникнення спірних правовідносин, так і під час розгляду справи по суті.
114. Право доведення достовірності відомостей щодо представлених для визначення фактурної вартості товарів встановлено частиною третьою статті 368 МК України.
115. Заявляючи сумнів у достовірності митної вартості Митниця посилається на визначення відповідних форм контролю.
116. Суд, не заперечуючи як право, так і обов`язок Митниці упевнитись у достовірності заявленої митної вартості, не отримав пояснення щодо наявного коментаря до визначених форм контролю із зазначенням необхідного залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості автомобіля за VIN кодом НОМЕР_1 , у якому визначено митну вартість такого ТЗ у розмірі 14 800 євро.
117. Наявність у Митниці відомостей щодо митного оформлення автомобілів за вищою митною вартістю, за раніше оформленими МД іншими особами, не є самостійною підставою для визнання заявленої митної вартості недостовірною.
118. Недостовірність визначення ціни автомобіля у рахунку-фактурі Митницею не доведена.
119. Як зазначено вище, переміщення автомобіля здійснено у супроводі позивача, що виключає врахування транспортних витрат та надання відповідних (підтверджуючих вартість перевезення) документів.
(3) щодо визначення Митницею митної вартості
120. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
121. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
122. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
123. Вказаній нормі кореспондують умови визначення митної вартості за ціною договору, визначені статтею 58 МК України. В розглянутому спорі підстав, які унеможливлюють визначення митної вартості за ціною договору, згідно статті 58 МК України, судом не встановлено.
124. Загальні умови щодо реалізації функції Митниці щодо контролю митної вартості визначені частиною третьою статті 53 МК України, а саме - у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
125. Спеціальним правилом підтвердження митної вартості товарів, що ввозяться громадянами, є те, що Митниця має володіти доказами недостовірності заявленої фактурної вартості.
126. Надаючи оцінку доводам сторін щодо правильності визначення та коригування митної вартості, суд виходить із того, що у разі незастосування першого методу її визначення, МК України визначає послідовність та порядок визначення митної вартості.
127. Спеціальною нормою частини четвертої статті 368 МК України встановлено, що у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
128. Як зазначено вище, матеріалами справи не підтверджено недостовірність визначення позивачем митної вартості та наявність у Митниці доказів такої недостовірності.
129. Правила та застереження щодо умов застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів встановлені статтями 60 та 61 МК України.
130. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
131. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
132. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
133. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
134. У разі якщо кошти та витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку, пов`язані з їх транспортуванням та витрати на страхування включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
135. У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
136. Товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються.
137. Поряд із цим, суд вважає неправильним визначення митної вартості на рівні 15 185 євро оскільки вказана вартість сформована без врахування технічного стану автомобіля, без його огляду, без врахування показників спідометра, визначених актом митного огляду Митниці перетину кордону.
138. Отже, Митницею здійснено коригування митної вартості без наявності підстав та без врахування фактичного стану автомобіля - наявних пошкоджень, наявних показників одометра, встановленої експертом дати виготовлення.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
139. Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що Митницею не доведено, що заявлені Декларантом відомості про митну вартість товару є недостовірними.
140. Ані під час митного оформлення автомобіля, ані під час судового розгляду справи, відповідач не вказав на документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України та подані Декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо іншої ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.
141. Митниця не надала доказів недостовірності визначення Декларантом митної вартості.
142. Відповідачем не спростовано, а судом не встановлено, що заявлена митна вартість не є дійною вартістю автомобіля.
143. Відомості, яка Митниця вважає недостатніми, визначені у акті митного огляду, складеному митним органом при перетинанні митного кордону. Із наданого Митниці акту митного огляду вбачаються показники одометру, технічного стану, тип палива, комплектація, які є індивідуальними ознаками автомобіля, пов`язаними із його VIN кодом.
144. При митному оформленні товарів, що переміщуються у супроводі громадян, які переміщують такі товари через митний кордом України, транспортні витрати не враховуються, отже вимога Митниці про надання підтверджуючих такі витрати документів є помилковою.
145. Відсутність даних щодо складових митної вартості, яка стала підставою для витребування додаткових документів, та в подальшому коригування митної вартості, з матеріалів справи судом не встановлена.
146. Оскільки поданий для митного оформлення транспортний засіб є уживаним та мав ознаки пошкодження, суд зазначає, що застосована Митницею митна вартість, із посиланням на вищевказану митну декларацію, без врахування визначеної актом огляду комплектації та пробігу автомобіля, без урахування відмінностей товару, є також необґрунтованою.
147. У зв`язку із вищевикладеним оскаржуване Рішення не можливо вважати обґрунтованим та правомірним у контексті частини другої статті 55 МК України, у тому числі, оскільки Митницею не застосовано норми статті 368 МК України.
148. Визначаючи митну вартість у розмірі 15 185 євро, Митниця діяла необґрунтовано, без застосовування спеціальних правил визначення митної вартості товарів, що переміщуються у супроводі громадянин, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та нерозсудливо, без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване таке рішення.
149. Із системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку, що оскаржуване Рішення прийнято Митницею протиправно, у зв`язку із чим заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню із присудженням на користь позивача понесених судових витрат на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн, як мінімального судового збору за позовними вимогами майнового характеру (ціна позову 38 062,23 грн). Право на повернення надмірно сплаченого судового збору буде вирішено ухвалою суду.
150. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
152. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості від 11.07.2019 № UA110000/2019/200144/2, прийняте Дніпропетровською митницею ДФС.
153. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.
154. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба