Справа № 440/619/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 р. Справа № 440/619/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/619/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ у Полтавській області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії за вислугою років з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, без урахування розстрочки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити такий перерахунок відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 19.06.2019.

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 19.06.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 19.06.2019 та в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням фактично виплачених сум.

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн.. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, з 19.06.2018 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 64-65).

Зі змісту протоколу перерахунку пенсії (а.с. 19) суд встановив, що ГУ ПФУ у Полтавській області на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 від 21.02.2018 було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018. Цим же протоколом передбачено здійснення виплат підвищення пенсії відповідно до пункту 2 Постанови у таких розмірах: з 01.01.2018 - у сумі 2294,73 грн (50 % суми підвищення пенсії); з 01.01.2019 - у сумі 3442,09 грн (75% суми підвищення пенсії); з 01.01.2020 - у сумі 4589,45 грн (100 % суми підвищення пенсії).

Позивач 06.11.2019 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою, в якій просив надати обґрунтовану відповідь щодо розмірів перерахованої пенсії у 2018-19 роках, та щодо розміру пенсії у 2020 році (а.с. 11).

Листом ГУ ПФУ у Полтавській області №5765/Б-03 від 13.11.2019 ОСОБА_1 повідомлено про те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, скасовано п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". При цьому, будь-яких зобов`язань щодо вчинення дій стосовно перерахунку пенсій на органи Пенсійного фонду України вказаними судовими рішеннями не покладено. Повідомлено також, що фактичне зниження розміру пенсії ОСОБА_1 не відбулося, навпаки - така зросла, чим забезпечено дотримання конституційних норм щодо недопущення звуження обсягу прав на існуючий рівень пенсійних гарантій (а.с. 14-15).

Не погодившись з такими діями відповідача щодо виплати пенсії у зменшеному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Колегія суддів надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, виходить з наступного.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, з урахуванням фактично виплачених сум, то колегія суддів не приймає їх до уваги, з огляду на положення частини п`ятої статті 308 КАС України, згідно якої суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що 16.04.2020 представником позивача подано до суду першої інстанції заяву, в якій позивач просив виправити допущену описку в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 в частині зазначення дати, з якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з урахуванням фактично виплачених сум, вказавши замість неправильної дати « 19.06.2019» правильну « 19.06.2018».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 залишено без задоволення заяву представника позивача про виправлення описки, суд першої інстанції виходи з того, що позивач виклав зміст позовних вимог зазначивши дату, з якої просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, а саме: 19.06.2019, разом з тим, відкриття провадження у справі здійснювалося з урахуванням позовної вимоги здійснити перерахунок з 19.06.2019, про що зазначалося у відповідній ухвалі суду від 10.02.2020, однак з моменту відкриття провадження і до ухвалення остаточного рішення у справі позивач правом на уточнення позовних вимог не скористався. Також судом першої інстанції заначено, що заявою про описку представник позивача фактично намагається здійснити зміну предмета позову після завершення провадження у справі, що з урахуванням приписів ст. 47 КАС України, є неможливим.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглядати такі позовні вимоги.

Щодо відмови судом першої інстанції в задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, за визначенням ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями Кодексу адміністративного судочинства України та іншими законами.

Згідно із ч.ч. 1-5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи встановлено, що 24.01.2020 між гр. ОСОБА_1 (клієнт) та Дроменко Л.В. (адвокат) укладено договір № 1 про надання правової допомоги, за умовами якого гонорар адвоката складає 5000,00 грн (а.с. 57).

До позову ОСОБА_1 додав ордер серії ПТ №169330 від 03.02.2020 на надання правової допомоги адвокатом Дроменко Л.В. (а.с. 7).

Крім того, до відповіді на відзив від 21.02.2020 представник позивача Дроменко Л.В. додала копії:

- квитанції від 31.01.2020 №31/01 про сплату гонорару адвоката в сумі 5000,00 грн (а.с. 54);

- розрахунку витрат за надану гр. ОСОБА_1 професійну правничу допомогу від 03.02.2020 №03/02 на загальну суму 7296,00 грн, проте вказано, що оплаті підлягає сума згідно з договором 5000,00 грн (а.с. 55);

- звіт про виконану роботу (акт прийому-передачі наданих послуг) від 03.02.2020, відповідно до якого адвокатом надано послуги: первинна консультація клієнта - 1 год, 1216,00 грн; підготовка позовної заяви (вивчення нормативно-правової бази, написання позову, зібрання позову з додатками) Зустрічі з клієнтом - 3 год. 3648,00 грн; вивчення відзиву відповідача, підготовка відповіді на відзив (вивчення НПА, написання відповіді, підготовка для направлення відзиву сторонам та суду) - орієнтовно 2 год, 2432,00 грн (а.с. 56).

З огляду на викладене, враховуючи положення КАС України та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу по справі в розмірі 5000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині < > є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 по справі № 440/619/20 - скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Прийняти постанову про стягнення на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 по справі № 440/619/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич Я.М. Макаренко