Справа № 753/5052/19
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа №753/5052/19

провадження №К/9901/20986/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі № 753/5052/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві засобами поштового зв`язку надіслало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі № 753/5052/19.

Дослідивши зміст касаційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.

За правилами, встановленими частина першою, другою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник просить Верховний Суд про поновити йому строк на касаційне оскарження, мотивуючи свої вимоги тим, що із запровадженням карантину на території України підготовка та надсилання процесуальних документів потребує більш тривалого часу, а строк касаційного оскарження був продовжений до закінчення карантину.

З огляду на це Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві просить поновити йому процесуальний строк для звернення до суду з касаційною скаргою.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до яких особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження, а також стосовно належного оформлення касаційної скарги. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас тлумачення юридичних приписів частини третьої статті 329 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою також зумовлена й тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Утім обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними.

Верховний Суд зважає на те, що пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX від 18.06.2020 було встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, законодавцем обмежено строки, встановлені відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), зокрема й строк касаційного оскарження, який закінчується через 20 днів після набрання чинності Законом № 731-IX від 18.06.2020.

Беручи до уваги те, що Закон № 731-IX від 18.06.2020 набрав чинності 17.07.2020, строк на касаційне оскарження у цій справі закінчився 06.08.2020.

Натомість Верховний Суд встановив, що касаційна скарга була подана 18.08.2020, тобто на 12-ий календарний день після спливу періоду, на час якого були продовжені процесуальні строки, встановлені КАС України, зокрема й строк касаційного оскарження судових рішень.

З огляду на зазначене покликання заявника на дію на території України карантину самі собою не можуть бути підставою для поновлення йому процесуального строку на подання касаційної скарги, оскільки своє право на касаційне оскарження судового рішення він мав змогу реалізувати впродовж усього періоду часу з 12.03.2020 й до 06.08.2020 включно.

Своєю чергою Верховний Суд з`ясував, що протягом строку, на час перебігу якого була продовжена для учасників адміністративних справ можливість реалізувати їхнє право касаційного оскарження (з 12.03.2020 й до 06.08.2020 включно), скаржник не реалізував своє процесуальне право на звернення до суду касаційної інстанції з відповідною касаційною скаргою.

Одночасно колегія суддів зауважує, що зволікання заявника із реалізацією свого права касаційного оскарження, яке (таке зволікання) виявилося у скеруванні ним касаційної скарги на 12-ий календарний день після спливу строку, встановленого пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX від 18.06.2020, не підтверджене жодними доказами, які б розумно виправдовували неможливість звернення з касаційною скаргою у цій справі протягом зазначеного строку.

З наведеного випливає, що скаржник не вказав обставин, які могли б об`єктивно завадити йому подати касаційну скаргу до спливу строку, встановленого пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX від 18.06.2020, та які можна було б вважати поважними у значенні приписів частини третьої статті 329 КАС України.

Зважаючи на те, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої третьої 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків, а саме: подати заяву, в якій навести інші підстави та надати відповідні докази для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись положеннями статей 169, 329, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Визнати неповажними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі № 753/5052/19.

2. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі № 753/5052/19 залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, у відкритті касаційного провадження за поданою скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.І. Рибачук