Справа № 460/6542/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 вересня 2020 року Р і в н е №460/6542/20
Рівненський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді С.А. Борискін, розглянувши питання про самовідвід у адміністративній справі за позовом
доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,
07.09.2020 до Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 07.09.2020, справі присвоєно №460/6542/20 та визначено головуючим суддею Борискіна Сергія Анатолійовича.
08.09.2020 суддя Борискін Сергій Анатолійович, через ВДЗ (канцелярію) суду подав заяву про самовідвід, на підставі п.4 ч.1 ст.36, ч.1 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 , що зазначений позивачем у даній адміністративній справі, є хрещеним батьком його доньки ОСОБА_2 , 2008 року народження. На даний час він підтримує спілкування та має дружні стосунки з позивачем. Зазначені обставини вважав такими, що можуть викликати сумнів у сторін та в суспільства в цілому щодо його об`єктивності та неупередженості під час розгляду адміністративної справи №460/6542/20.
Суд вважає, що заяву про самовідвід слід задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно з п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді .
Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Частинами 1, 2, 12 статті 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 (далі Бангалорські принципи поведінки суддів), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, якщо у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Аналогічний принцип відображено в ст.15 Кодексу суддівської етики від 22.02.2013, відповідно до вимог якої неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Згідно з нормами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так, Європейський суд з прав людини розрізняє, чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно з принципом, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26.10.1984, п.26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28.10.1998, п.45).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості, а саме, проводить відмінність між: 1) суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі; 2) об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь обґрунтовані сумніви в цьому відношенні ("Кіпріану проти Кіпру", "П`єрсак проти Бельгії", "Грівз проти Сполученого Королівства"). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний тест). У зв`язку з цим рішення про те, чи слід застосувати в певній ситуації той чи інший критерій, залежить від конкретних фактів.
ОСОБА_1 , що зазначений позивачем у даній адміністративній справі, є хрещеним батьком доньки головуючого судді у справі - ОСОБА_2 , 2008 року народження.
На даний час головуючий суддя у справі підтримує спілкування та має дружні стосунки з позивачем.
З огляду на викладене, з метою дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності, а також для усунення сумнівів у сторін та у суспільства в цілому щодо об`єктивності та неупередженості в розгляді адміністративної справи №460/6542/20, заяву про самовідвід головуючого судді Борискіна Сергія Анатолійовича слід задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, у разі задоволення самовідводу судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
Керуючись ст.36-41, 243, 248, 256 КАС України, суд
Заяву про самовідвід судді Борискіна Сергія Анатолійовича від 08.09.2020 у справі №460/6542/20 - задовольнити.
Відвести головуючого суддю Борискіна Сергія Анатолійовича від розгляду справи №460/6542/20.
Передати справу для визначення складу суду згідно з вимогами ч.1 ст.31 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо не оскаржується.

Суддя С.А. Борискін