Справа № 280/5284/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
07 вересня 2020 року о/об 17 год. 05 хв.Справа № 280/5284/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 НГУ), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової соціальної відпустки, як «Одинокої матері», що виховує 2 дітей віком до 15 років за період з 2015 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.05.2020; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової соціальної відпустки, жінці, що виховує 2 або більше дітей до 15 років, та має статус «Одинокої матері» за період з 2015 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.05.2020.

У позові зазначено наступне. Позивач мати двох малолітніх дітей, має статус учасника бойових дій. З 09.07.2009 по 15.05.2020 позивач проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_2 НГУ та не мав змоги скористатись додатковою соціальною відпусткою, жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років із збереженням заробітної плати відповідно ст.19 Закону України «Про відпустки». Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 НГУ від 15.05.2020 за №98 (по стройовій частині) позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України відповідно до пп.«г» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з закінченням строку контракту, виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. Однак, зазначеним наказом не було враховано та виплачено позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової соціальної відпустки, жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років за період 2015-2020 роки, як учаснику бойових дій та «Одинока матір» що є порушенням п.8, 14 абз.3, 17, 18 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст.19, 24 Закону України «Про відпустки». 14.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової соціальної відпустки, жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років та «Одинока мати» за 2015-2020 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день виключення із списків особового складу та звільнення з військової служби - 15.05.2020. Однак, листом від 21.05.2020 за вих.№3/29/33-1508 відповідач відмовив у такій виплаті з посиланням на законодавчу неврегульованість таких виплат в Національній Гвардії України. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової соціальної відпустки, жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років та «Одинока мати», за період з 2015 року по 2020 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.05.2020 протиправною та такою, що порушує права позивача передбачені п.8, 14 абз.3, 17, 18 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст.19, 24 Закону України «Про відпустки».

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. В особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі, додаткової соціальної відпуски. Однак, вказаним Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби. У разі якщо Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про відпустки» або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, то такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення. Оскільки така відпустка не належить до виду щорічних, то на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток щодо поділу на частини, перенесення на інший період, виплати грошової компенсації під час звільнення. На даний час, під час дії «Особливого періоду» відсутній правовий механізм врегулювання питання виплати компенсації за дні невикористаної додаткової відпустки, як «Одинока мати».

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 10.06.2020 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 07.09.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Витязі з Наказу командира Військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 15.05.2020 за №98 зазначено: «… 8.ВИКЛЮЧИТИ зі списків особиною складу частини та з усіх видів забезпечення: прапорщика ОСОБА_2 (Г-031503), яка здала справи і обов`язки за посадою командира відділення управління взводу управління гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону та звільнену відповідно до підпункту «г» п.2 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас Збройних Сил України через такі сімейні обставини або інші поважні причіпні (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувані військову службу): військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років) наказом начальника ПдОТрУ НГУ від 06.05.2020 року №16 о/с, 15 травня 2020 року та для взяття на військовий облік направити до Комунарського РВК м.Запоріжжя. Згідно з Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом МВС України від 15.03.2018 року №200 та розпорядженням командувача Національної гвардії України від 27.12.2019 року №Р-39 «Про грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України», виплатити: грошову компенсацію за 28 днів невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2019 по 2020 роки; премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01 по 15 травня 2020 року в розмірі 135% від посадового окладу. Згідно з Постановою КМУ від 18.03.2016 року №178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям ЗС, НГ, СБ, СЗР, ДПС, ДССТ, ДССЗ ЗІ грошової компенсацій вартості за неотримане речове майно» та наказом МВС від 07.06.2017 року №475 «Про речове забезпечення НГУ», виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно в сумі 13690 грн. 40 коп. Відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячною грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період її календарної служби - 10 років. Вислуга років на 15 травня 2020 року становить: час служби в календарному обчисленні - 10 років 10 місяців 06 днів; час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) - 00 років 06 місяців 00 днів. …».

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 28.08.2019, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 20.09.2019 за №2) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_6 , виданого 12.04.2016).

При цьому, як зазначено у ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У листі від 21.05.2020 за №3/29/33-1508 ВЧ НОМЕР_4 НГУ на звернення позивача зазначено про відсутність підстав для виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової соціальної відпустки на дітей.

Позов підлягає задоволенню враховуючи вище викладене та через наступне.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про відпустки» передбачено такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; (…); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); (…).

У ст.19 Закону України «Про відпустки» зазначено, що жінці, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або яка усиновила дитину, матері особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 Кодексу законів про працю України). За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.1-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Як зазначено у ч.1 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Згідно з п.5 ст.11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці-жінки користуються всіма пільгами, передбаченими законодавством з питань соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства. (…).

У п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток, крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, припиняється.

При цьому, згідно з п.17 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію військовослужбовцям надаються відпустки, передбачені частинами першою, шостою та дванадцятою цієї статті, і відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин. Надання військовослужбовцям відпусток, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за умови одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу. Відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин військовослужбовцям надаються із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів.

Відповідно до п.18 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.

Враховуючи наведене, в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, у тому числі соціальної відпуски.

Однак, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним служби.

Відповідач протилежного не довів.

Водночас, у разі невикористання соціальної відпуски протягом періоду служби військовослужбовця, в якому у нього виникає право на таку відпустку, соціальна відпустка переноситься на інший період.

Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яка може бути реалізована в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям соціальних відпусток (відповідно до п.19 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у періоди, передбачені п.17 і п.18 цієї статті) є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання соціальної відпустки безпосередньо. Між тим, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується п.8 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.19 Закону України «Про відпустки».

У випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні соціальної відпустки, передбаченої ст.19 Закону України «Про відпустки».

При цьому, підзаконні акти не можуть суперечити законам. У разу наявності суперечностей між нормами права підзаконного акту та закону, то застосуванню підлягають норми права передбачені законом, який має вищу юридичну силу.

Стягнення сум компенсації за невикористану соціальну відпустку не обмежені позовною давністю. На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Враховуючи наведене, посилання відповідача на неможливість проведення позивачу компенсації за невикористану соціальну відпустку за минулі періоди часу є безпідставними.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивачем не надано до суду доказів понесення судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки відповідно до ст.19 Закону України «Про відпустки» за період з 2015 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.05.2020.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні соціальної відпустки відповідно до ст.19 Закону України «Про відпустки» за період з 2015 року по 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15.05.2020.

У стягненні з відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 09.09.2020.

Суддя О.О. Прасов