Справа № 932/16408/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 932/16408/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року (головуючий суддя І інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі №932/16408/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у невиконанні рішення суду по справі №2а-3948/2011 від 21.04.2011 року та невиплаті відповідно до вказаного рішення суду ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 71 062, 21 грн.;

- зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062.21 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначила, що пенсійним органом допущено тривале та необґрунтоване виконання рішення суду по справі №2а-3948/2011 від 21.04.2011 року, що свідчить про вчинення останнім протиправної бездіяльності, що зумовлює також обґрунтованість зобов`язання Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у невиплаті відповідно до рішення суду по справі № 2а-3948/2011 від 21.04.2011 року ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 71 062, 21 грн.

Зобов`язано Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062,21 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення в частині задоволених позовних вимог до останнього як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов`язального характеру здійснюється після отримання від боржника документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням. Зауважено, що станом на 07.05.2020 року пакет документів за заявою позивача виплатити суми за судовим рішенням до органу казначейства не надходив.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечує проти доводів апеляційної скарги в повному обсязі. Зазначає, що з 01.01.2012 року по теперішній час виплата пенсії позивача проводиться в розмірах, визначених постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, управлінням було виконано рішення суду згідно з чинним законодавством та в міру встановленої компетенції. Повідомлення від Відділу примусового виконання рішень щодо встановлення наявності невиплаченої заборгованості ОСОБА_1 за постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2011 року до управління не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки сторонами не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги відповідача в частині позовних вимог, які були заявлені до Державної казначейської служби України.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2а-3948/2011 від 21.04.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, а саме: зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману відповідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" державну пенсію для інвалідів 1 групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 30 вересня 2010 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману відповідно ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам І групи в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 30 вересня 2010 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2013 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська залишено без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2011 року - без змін.

Листом управління Пенсійного фонду України в Бабашкінському районі м. Дніпропетровська від 14.06.2013 № О-116 «Щодо розрахунку пенсії» на виконання постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2011 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі № 2а-3948/11 управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 30 вересня 2010 року з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. Також проведено перерахунок та здійснено нарахування недоотриманої відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 30.09.2010 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

В Листі управління Пенсійного фонду України в Бабашкінському районі м. Дніпропетровська від 14.06.2013 № О-116 «Щодо розрахунку пенсії» зазначено, що дана виплата в сумі 71 062,21 грн. буде здійснена додатковими відомостями при надходженні грошових коштів на рахунки управління.

Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у невиконанні рішення суду по справі №2а-3948/2011 від 21.04.2011 року та невиплаті відповідно до вказаного рішення суду ОСОБА_1 суми заборгованості в розмірі 71 062,21 грн. є протиправною, а тому слід зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062,21 грн.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VІ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» зазначено, що даним законом встановлюються гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Згідно з частиною першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною четвертою статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок № 845).

Приписами пункту 2 Порядку № 845 визначено, що безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п. 6 Порядку № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення);

оригінал виконавчого документа;

судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Відповідно до п. 8 Порядку № 845, органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку:

1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер;

2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Пунктом 49 Порядку № 845 визначено, що у разі, коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Міністерству фінансів України пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється органами казначейської служби на підстав заяви стягувача.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач з заявою про примусове виконання постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2а-3948/2011 від 21.04.2011 року до органів державної казначейської служби не зверталась.

Відтак, оскільки в силу приписів Порядку № 845, примусове виконання судового рішення здійснюється органами державної казначейської служби на підставі заяви стягувача, тобто має заявочний характер, а позивач в межах спірних правовідносин такої заяви не подавала, то позовні вимоги про зобов`язання казначейський орган здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062.21 грн., є передчасними.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позовні вимоги стосовно зобов`язання здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062.21 грн. було покладено судом першої інстанції на Державну казначейську службу України.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Державна казначейська служба України не була залучена судом першої інстанції в якості співвідповідача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Отже, питання щодо залучення належного відповідача (співвідповідача, другого відповідача) може вирішуватись лише при розгляді справи в суді першої інстанції, що останнім, в порушення приписів процесуального закону зроблено не було, а суд апеляційної інстанції, з урахуванням приписів Розділу ІІІ Глави 1 КАС України, позбавлений права здійснювати такі дії.

Відтак, оскільки правомірність зобов`язання здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062.21 грн. стосується прав та обов`язків Державної казначейської служби України, а останнє не було залучено в якості сторони по даній справі, то наведе є додатковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції в наведеній частині та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні останнього.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 в адміністративній справі №932/16408/19 скасувати в частині зобов`язання Державну казначейську службу України здійснити безспірне списання з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 71 062,21 грн. та в задоволені наведеної частини позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 в адміністративній справі №932/16408/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за наявності підстав передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 08.09.2020 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай