Справа № 766/25138/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 766/25138/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2020 року, прийняте у складі суду судді Зуб І.Ю. в місті Херсон по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач, Херсонський ОМВК), в якому позивач просив суд скасувати постанову від 03 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП, винесену Херсонським ОМВК.

В обґрунтування позову зазначено, що постанова є незаконною, що інкримінують порушення порядку організації та ведення військового обліку, а саме відмову від проходження військово-лікарської комісії. Зазначено, що такого виду оповіщення як пропозиція пройти медичний огляд Порядком не передбачено. Вказано, що Позивач признаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час, а з 09.06.2006 року знятий з обліку Херсонського ОМВК. Зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складений 19.11.2018 року, а не 09.11.2018 року - в день вчинення правопорушення згідно із постановою Херсонського ОМВК від 04.12.2018 року, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП. Протокол був складений через 10 днів, а не через 24 години як передбачено КУпАП. Жодних дій щодо розгляду та складання протоколу в присутності порушника Відповідачем не вчинено. Був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення до початку її розгляду, бути присутнім при складанні протоколу, не мав можливості належним чином ознайомлюватися з обвинуваченням та доказами проти нього. Крім того, не отримання Позивачем повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, не може вважатись своєчасним сповіщенням про місце і час розгляду справи, а отже справа не могла бути розглянута за його відсутністю.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити заявлені позовні вимоги..

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом застосовано норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки стосуються прав і обов`язків саме призовників. Як вважає апелянт, він не є призовником, оскільки 09.06.2006 року згідно із Наказом МОУ № 342 від 2006 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 знятий з обліку Херсонського ОМВК. Апелянт вказує, що обов`язок виконання правил щодо проходження особою медичного огляду виникає з моменту відповідного, повідомлення (виклику) районного (міського) військового комісаріату чи згідно рішення комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату. Право Відповідача викликати Позивача для проходження медичної комісії виникає після прийняття відповідного рішення уповноваженої комісії військового комісаріату, проте в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення уповноваженої комісії, оскільки таке рішення не приймалось, а тому розпорядження Херсонського ОМВК № 4/5498 від 05.11.2018 року, в частині виклику Позивача, є незаконним.

До того ж апелянт зазначає, що суд першої інстанції встановив, що матеріали справи, вказують на той факт, що протокол складено не у строк, визначений ст. 254 КУпАП, але зазначив, що факт невчасного оформлення протоколу не вказує на відсутність факту адміністративного правопорушення. Так, суд дійшов висновку, що така підстава позову, як факт несвоєчасного складення протоколу про адміністративне правопорушення, не тягне за собою скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Однак, на думку апелянта, такі висновки суду є незаконними, порушують принцип верховенства права, принципи встановлені в статті 19 Конституції України та статті 7 КУпАП, оскільки дії (складання протоколу) відповідачем вчинені з порушенням закону.

Також, на думку апелянта, судом першої інстанції не надано правової оцінки діям Відповідача щодо порушення права на захист, не повідомлення Херсонським ОМВК про час та місце розгляду адміністративної справи щодо ОСОБА_1 .

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2018 року Військовий комісар Херсонського ОМВК полковник ОСОБА_2 видав розпорядження № 4/5498, яке адресоване Херсонському ЛВУМГ філії «Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та яким, на виконання Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснити оповіщення призовників, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі ОСОБА_1 , 1983 р.н., про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечити їх прибуття 09 листопада 2018 року о 11 год. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Листом від 09 листопада 2018 року № 2106ВИХ-18-712, Херсонське ЛВУМГ філії «Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» повідомлено Військового комісара Херсонського ОМВК ОСОБА_2 , що військовозобов`язаний працівник Херсонського ЛВУМГ оповіщений про необхідність прибуття 09.11.2018 року до Херсонського ОМВК, повістку йому вручено. Є розписка ОСОБА_1 про одержання повістки 08.11.2018 року із зазначенням в графі «особистий підпис військовозобов`язаного» - «не законно!» (а.с. 28-29).

Листом № 5815 від 20.11.2018 року Військовий комісар Херсонського ОМВК полковник ОСОБА_2 повідомив начальника Херсонського ЛВУМГ філії «Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» про те, що відносно працівника ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 210 КУпАП та про розгляд справи про адміністративне правопорушення на підставі вказаного протоколу о 11 год. 00 хв. 03 грудня 2018 року в приміщенні Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату. Крім того, Військовий комісар Херсонського ОМВК полковник ОСОБА_2 просив ознайомити ОСОБА_1 з даним повідомленням. На даному листі міститься зазначений ОСОБА_1 запис «Не законно!» та дата 27 листопада 2018 року (а.с. 30).

Відповідно до розпорядження Херсонського ЛВУМГ філії «Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 22.11.2018 року № 96-р, ОСОБА_1 ознайомлено з листом Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату від 20.11.2018 року № 5815, що вбачається з підпису ОСОБА_1 на розпорядженні із зазначенням «получил» (а.с.31).

03 грудня 2018 року Військовий комісар Херсонського ОМВК полковник ОСОБА_2 розглянув матеріали справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП та виніс постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 гривень. Крім того, як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 08 листопада 2018 року був оповіщений про виклик на 09 листопада 2018 року до Херсонського ОМВК, про що отримав повістку, проте за викликом не прибув, документи щодо наявності поважних причин для неявки до військового комісаріату не надав, чим порушив вимоги ч. 3 і ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.1 Додатку 1 до Порядку організації та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921. В діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 210 КУпАП (а.с. 8).

Зазначена постанова отримана ОСОБА_1 14 грудня 2018 року, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на поставі із зазначенням: « 14.12.2018 копию получил».

Вважаючи вказану постанову протиправною, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, ОСОБА_1 , 1983 року народження, 02 червня 2008 року отримав тимчасове посвідчення за № НОМЕР_1 , яке видане Херсонським ОМВК у зв`язку із зарахуванням ОСОБА_1 у запас за ст. 18 ЗУ ВОВС та яке дійсне до отримання військового квитка (а.с. 12).

Військовий обов`язок включає, зокрема, виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Частиною 5 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Разом з цим, виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період (ч. 8 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Оскільки ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції вірно застосував до спірних правовідносин норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Доводи апелянта не приймаються до уваги, оскільки базуються на невірному тлумаченні норм вказаного Закону.

Разом з цим, скаржник в апеляційній скарзі зауважує на тому, що обов`язок виконання правил щодо проходження особою медичного огляду виникає з моменту відповідного, повідомлення (виклику) районного (міського) військового комісаріату чи згідно рішення комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату. Право Відповідача викликати Позивача для проходження медичної комісії виникає після прийняття відповідного рішення уповноваженої комісії військового комісаріату, проте в матеріалах справи відсутнє відповідне рішення уповноваженої комісії, оскільки таке рішення не приймалось, а тому розпорядження Херсонського ОМВК № 4/5498 від 05.11.2018 року, в частині виклику Позивача, є незаконним.

Проте, колегія суддів не погоджується з цим доводом з огляду на те, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 не для проходження медичної комісії, що підтверджується листом Херсонського ОМВК від 05.11.2018 року та повісткою від 08.11.2018 року.

Щодо несвоєчасного складання протоколу про адміністративне правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які є додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року за № 921, встановлено, що призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.11.2018 року ОСОБА_1 було сповіщено про виклик на 09.11.2018 року до Херсонського ОМВК, про що отримав повістку, однак за викликом не прибув, документи щодо наявності поважних причин для неявки до військового комісаріату не надав.

Частиною 1 статті 210 КУпАП визначено, що порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах - тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний, не з`явився за викликом до Херсонського ОМВК без поважних причин, чим порушив свій військовий обов`язок в запасі та дотримання правил військового обліку, Військовим комісаром Херсонського ОМВК полковником ОСОБА_2 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, матеріали справи вказаного протоколу не містять. В листі Відповідача за № 5815 від 20.11.2018 року згадується про складений протокол відносно Позивача та датою його складення вказано 19 листопада 2018 року, тобто протокол складено з порушенням строку, встановлено ст. 254 КУпАП.

З цього приводу суд першої інстанції зазначив, що факт невчасного оформлення протоколу не вказує на відсутність факту адміністративного правопорушення. Так, суд дійшов висновку, що така підстава позову, як факт несвоєчасного складення протоколу про адміністративне правопорушення, не тягне за собою скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та відзначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Апеляційній суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що Позивачем не було доведено наявності порушень з боку Відповідача процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду питання про притягнення Позивача до відповідальності.

Більш того, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За таких обставин, через невиконання військовозобов`язаним у запасі Збройних Сил України ОСОБА_1 свого військового обов`язку щодо нез`явлення за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин, повідомленого належним чином, Військовим комісаром Херсонського ОМВК полковником ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. у зв`язку із порушенням ч. 3 і ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 1 Додатку 1 до Порядку організації та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921.

Отже, при винесенні оскаржуваної постанови Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, протилежного Позивачем не доведено.

З приводу посилань апелянта на ненадання судом першої інстанції правової оцінки діям Відповідача щодо порушення права на захист, не повідомлення Херсонським ОМВК Позивача про час та місце розгляду адміністративної справи, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне.

Так, Позивач був повідомлений про обов`язок з`явитися до військового комісаріату, що вбачається з його розписки про отримання повістки. Також позивач був повідомлений про складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та про можливість його отримати 27.11.2018 року. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 03.12.2018 року та ОСОБА_1 своєчасно було повідомлено, що вбачається з відмітки про отримання повідомлення. Проте, до військового комісаріату Позивач не з`явився, документи щодо наявності поважних причин для неявки до військового комісаріату не надав.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2020 року залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець