Справа № 520/10128/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

04 вересня 2020 р. № 520/10128/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №69 від 20.07.2020 року про відмову у перерахунку пенсії у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка становить 4723 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якою сплачено внески за 2016 рік, яка склала 4482,35 грн., згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №520/4939/19.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення перерахунку та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2020 року у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати в розмірі 4723 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн. згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №520/4939/19, є протиправними, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.263 КАС України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм процесуальним правом на надання відзиву на позов не скористався.

Положеннями ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до приписів ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року у справі №520/4939/19 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження - проспект Незалежності, буд.2, м.Ізюм, Харківська область, 64309, ідентифікаційний код - 40387920) про визнання відмови протиправною, скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 у справі №520/4939/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі № 520/4939/19 - задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі №520/4939/19 - скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною відмови Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року та зобов`язання Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з 25.04.2019 р. та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 року. Зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та здійснити відповідні виплати з 25.04.2019 р., з урахуванням виплачених за цей період сум. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі №520/4939/19 - залишено без змін.

На виконання вищевказаного судового рішення ОСОБА_1 з 25.04.2019 здійснено перерахунок відповідно до ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсія обчислена з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня відповідного року, тобто на 1 січня 2019 року у розмірі 4173 грн. Застосована середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за рік, що передує відповідному року, тобто за 2018 рік у розмірі 7810,88 грн. (відповідно до п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210).

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи, 14.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати провести, починаючи з 01.01.2020 року перерахунок зазначеної пенсії, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, тобто 4723 грн.

Відповідачем за наслідками розгляду заяви прийнято рішення №69 від 20.07.2020, в якому вказано, що після проведеного перерахунку, відповідно до поданої заяви 14.07.2020 середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 12541,80 грн., розмір пенсії з надбавками 9893,66 грн. Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховувався під час обчислення пенсії визначений за формулою, відповідно до п.9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, із застосуванням заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року (на 1 січня 2020 року - 4723 грн.) та застосуванням середньої заробітної плати (доходу) всередньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року (за 2019 рік - 9205,19 грн.). Даним порядком та іншими нормативно-правовими актами не передбачено перерахунку пенсії в 2020 році із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) із застосуванням заробітної плати за 2016 рік, тобто 4482,35 грн., а лише за рік, що передує відповідному року. При перерахунку пенсії за рішенням суду з 25.04.2019 застосована середня заробітна плата за 2018 рік в розмірі 7810,88 грн.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням відповідача, позивач за захистом своїх прав, звернувся до суду з вказаним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року частина 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ викладена в наступній редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року", що набрала чинності 01.10.2017.

Пунктом 9-1 Порядку №1210 передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року за формулою:

П = Зс*Кзс*(Кв/100%)

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Суд зазначає, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - тобто законодавець вказує лише на зміну мінімальної заробітної плати, при цьому всі інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року - залишаються незмінними.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні; статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4723 гривні.

Отже, розмір мінімальної заробітної плати у 2020 році змінився порівняно з 2019 роком, а тому у відповідача виник обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача саме у зв`язку зі зміною такого показника, при цьому інші складові формули для пенсії по інвалідності обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року залишаються незмінними, з огляду на що суд не може вважати обґрунтованим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №69 від 20.07.2020 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на підставі заяви від 14.07.2020.

З огляду на викладене суд доходить висновку про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №69 від 20.07.2020.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка становить 4723 грн., з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік яка складала 4482,35 грн. згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №520/4939/19, суд зазначає наступне.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З метою належного захисту прав позивача, враховуючи положення ст.245 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка становить 4723 грн., з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік яка складала 4482,35 грн. згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №520/4939/19 підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, відповідачем не доведено правомірність вчинених ним дій та прийнятих рішень, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як громадянин віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 242, 243, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №69 від 20.07.2020 року про відмову у перерахунку пенсії у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною мінімальної заробітної плати, яка становить 4723 грн. з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік, яка складала 4482,35 грн. згідно постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №520/4939/19.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 розділу VІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко