Справа № 420/978/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/978/20

Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я. Дата і місце ухвалення: 17.07.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національна поліція України, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію за вислугу років, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національна поліція України, Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 07.08.2019р. №86 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області призначити з 30.09.2017р. пенсію ОСОБА_1 за вислугу років, яка становить 27 років 04 місяці 24 дні, згідно із п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262 з урахуванням вислуги років з відповідним застосуванням коефіцієнту у період перебування ним на посадах в органах боротьби з організованою злочинністю, відповідно до Постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» від 17.07.1992р. №393.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. по справі №1540/3941/18 Сектор з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України підготував та направив до ГУ ПФУ в Одеській області подання від 22.07.2019р. №715 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, ГУ ПФУ в Одеській області своїм рішенням від 07.08.2019р. №86 відмовило у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з посиланням на те, що у позивача відсутня вислуга років 23 календарних років та більше. Таке рішення територіального органу ПФУ ОСОБА_1 вважає незаконним та зазначає, що відповідно до подання Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України станом на 30.09.2017р. його вислуга років для призначення пенсії складає 27 років 04 місяці 24 дні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 07.08.2019р. №86 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області призначити з 30.09.2017р. пенсію ОСОБА_1 за вислугу років, яка становить 27 років 04 місяці 24 дні, згідно із п. «а» статті 12 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262 з урахуванням вислуги років з відповідним застосуванням коефіцієнту у період перебування ним на посадах в органах боротьби з організованою злочинністю, відповідно до Постанови КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» від 17.07.1992р. №393.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1700 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 17.07.2020р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що чинним законодавством розмежовано такі поняття як «вислуга років» та «календарна вислуга років». Водночас, для призначення пенсії відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному вказаною нормою розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні Законом не передбачено.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що оскільки станом на день звільнення ОСОБА_1 його календарна вислуга становила 20 років 2 місяці 0 днів, тому постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. по справі №1540/3941/18 виконана Головним управління ПФУ в Одеській області в повному обсязі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , полковник поліції, працював на посаді начальника управління внутрішньої безпеки в Миколаївській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

30.09.2017р. позивач був звільнений із займаної посади відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно витягу з Наказу ДВБ НПУ №236 о/с від 27.09.2017р. вислуга років полковника поліції ОСОБА_1 на день звільнення становила:

- у календарному обчисленні становить 20 років 01 місяць 29 днів;

- на пільгових умовах - 06 років 05 місяців 12 днів.

23.04.2018р. позивач звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із заявою про підготовку та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області пакету документів для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України №Т-748/42-01/0418 від 22 травня 2018 року позивачу було повідомлено про відсутність підстав для направлення матеріалів для призначення пенсії за вислугу років.

23.08.2018р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, однак листом №1642/Т-11 від 06.07.2018р. його було повідомлено, який пакет документів необхідно надати для призначення пенсії та який орган повинен надати такий пакет документів до територіального органу УПФУ.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. по справі №1540/3941/18 визнано протиправною бездіяльність Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо не підготовки та неподання передбачених діючим законодавством відповідних документів до ГУ ПФУ в Одеській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років. Зобов`язано Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України підготувати та направити до ГУ ПФУ в Одеській області передбачені діючим законодавством документи ОСОБА_1 для призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 30 січня 2007 року за №3-1. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області розглянути документи про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням вислуги років з відповідним застосування коефіцієнту у період перебування ним на посадах в органах боротьби з організованою злочинністю.

На виконання судового рішення по справі №1540/3941/18 Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України направив ГУ ПФУ в Одеській області передбачені чинним законодавством матеріали для вирішення питання про призначення пенсії позивачу, а саме: витяги з наказів про звільнення від 27.09.2017р. №236 о/с та від 19.03.2019р. №57 о/с, грошовий атестат, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2018р. у справі №1540/3941/18, копію постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. по справі №1540/3941/18, копію листа ГУ ПФУ в Одеській області від 06.03.2019р. №3800/03, копію листа Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України від 27.03.2019р. №133/48-2019.

Відповідно до наданих Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України та Сектором з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України відповідачу документів, позивач в період з липня 1997 року по червень 2010 року проходив службу на оперативних посадах в підрозділах по боротьби з організованою злочинністю органів внутрішніх справ.

Відповідно до подання завідувача Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України про призначення пенсії від 22.07.2019р. №715 на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2019р. у справі №1540/3941/18, наданого відповідачу, вислуга років полковника поліції ОСОБА_1 - начальника управління внутрішньої безпеки в Миколаївській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, звільненого з служби в поліції з 30.09.2017р. згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до наказу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 27.09.2017р. №236 станом на 30.09.2017р. для призначення пенсії складає 27 років 04 місяці 27 днів; календарна - 20 років 02 місяці 0 днів.

За результатами розгляду поданих документів 07.08.2019р. Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення №86 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років з підставі відсутності у позивача вислуги, передбаченої пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зокрема, у вказаному рішенні зазначено, що згідно з поданням Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України від 22.07.2019р. №715 про призначення пенсії за вислугу років, направленого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.06.2019р. по справі №1540/394/18, та наданих копій документів, на день звільнення з служби позивач має календарну вислугу - 20 років 02 місяці 0 днів, в той час як мінімальним є 23 календарних роки.

Копію рішення про відмову в призначенні пенсії №86 від 07.08.2019р. Головне управління ПФУ в Одеській області направило позивачу листом від 18.10.2019р. №2529/Т-11.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення відповідача ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що положеннями Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей, затвердженого Постановою КМУ від 17.07.1992р. №393., не встановлено залежності набуття права на пенсію за вислугу років від наявності календарної вислуги. Також, вказані положення не містять виключень стосовного того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватися до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а можуть впливати лише на її розмір.

Також, при вирішенні спору судом першої інстанції враховано, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. у справі №1540/3941/18 встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 з відповідним коефіцієнтом є періодом, який суттєво впливає на календарний стаж та є підставою для нарахування пільгової пенсії.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

- по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

- з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2012 року по З0 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

- з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу календарний рік та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

- з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

- з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Як вже зазначалося колегією суддів, ОСОБА_1 30.09.2017р був звільнений із займаної посади відповідно до п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». А відтак, для призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст.12 Закону №2262 необхідною є наявність у нього вислуги років на день звільнення 23 календарних роки і більше.

В надісланому ГУ ПФУ в Одеській області поданні Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України про призначення пенсії від 22.07.2019р. №715 зазначено, що вислуга років полковника поліції ОСОБА_1 - начальника управління внутрішньої безпеки в Миколаївській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, звільненого з служби в поліції з 30.09.2017р. згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», станом на 30.09.2017р. для призначення пенсії складає 27 років 04 місяці 27 днів; календарна - 20 років 02 місяці 0 днів.

Тобто, у вказаному поданні чітко зазначено, що вислуга років ОСОБА_1 для призначення йому пенсії на підставі п. «а» ст.12 Закону №2262 складає 27 років 04 місяці 27 днів.

ГУ ПФУ в Одеській області, при прийнятті рішення №86 від 07.08.2019р. про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років, врахувало календарну вислугу років позивача, зазначену в поданні Сектору з питань пенсійного забезпечення Національної поліції України про призначення пенсії від 22.07.2019р. №715, яка складає 20 років 02 місяці 0 днів та, у зв`язку з цим, дійшло висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про неправомірність такого рішення відповідача, оскільки про необхідність врахування саме пільгової вислуги років ОСОБА_1 при вирішенні питання про призначення йому пенсії за вислугу років зазначено в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019р. по справі №1540/3941/18, яка набрала законної сили.

Зокрема, в судовому рішенні по справі №1540/3941/18 зазначено, що у період з липня 1997 року по червень 2010 року позивач проходив службу на оперативних посадах в підрозділах по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, що надає підстави згідно Переліку посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 роки за кожен рік служби, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2007 року №431, який має статус нормативно-правового акту та є діючим, зараховувати кожен рік служби виходячи із розрахунку один рік за півтора, отже загальна вислуга років з урахуванням вище зазначеного складає 26 років 7 місяців 10 днів (при мінімально необхідній вислузі 23 роки). Вислуга років з відповідним коефіцієнтом є періодом, який суттєво впливає на календарний стаж, який та є підставою для нарахування пільгової пенсії.

Також, в мотивувальній частині рішення по справі №1540/3941/18 зазначено, що положеннями Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393, не встановлено залежності набуття права на пенсію за вислугою років, від наявності календарної вислуги. Крім того, вказані положення не мають виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а можуть впливати лише на її розмір.

Оскільки Головне управління ПФУ в Одеській області вирішувало питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років у відповідності до п. «а» ст.12 Закону №2262 на виконання судового рішення по справі №1540/3941/18, яке набрало законної сили та в якому чітко зазначено про те, що вислуга років позивача, необхідна для призначення вказаної пенсії, становить складає 26 років 7 місяців 10 днів (при мінімально необхідній вислузі 23 роки), тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що рішенням №86 від 07.08.2019р. відповідачем неправомірно відмовлено позивачу в призначенні пенсії з підстав відсутності в останнього необхідної вислуги.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 17.07.2020р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук