Справа № 160/4562/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року Справа № 160/4562/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
23.04.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 25.05.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 87).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 06.07.2020 року задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоолександрівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області. Встановлено третій особі дводенний строк з дня отримання копії позовної заяви для подання до суду пояснень щодо позовної заяви (а.с. 155-156).
Також, даною ухвалою продовжити строк розгляду справи №160/4562/20 на період дії карантину до 31.07.2020 року.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в травні 2019 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Проте, 18.12.2019 року відповідачем прийнято наказ №4-4911/15-19-сг про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Підставою відмови зазначено, що вказана земельна ділянка площею 0,1000га є частиною земельної ділянки площею 4,0000 га, яка знаходиться в постійному користуванні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова». Позивач вважає, що такий наказ спрямований на перешкоджання в затвердженні проекту землеустрою та отриманні ним у власність земельної ділянки, та є протиправним, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом щодо його скасування.
02.06.2020 року представником відповідача подано письмовий відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 була подана до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заява про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації. Управлінням було розглянуто вказану заяву та надано вмотивовану відмову у затвердженні документації із землеустрою, оформлену наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року по справі № 160/6007/19. При цьому, у вказаному рішенні не містилось зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Так, позивач планує до відведення земельну ділянку, яка фактично належать на праві постійного користування КЗ м. Дніпропетровська «Обласна клінічна лікарня імені 1.1. Мечнікова Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації». Дане право постійного користування було скасовано рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року (справа № 175/312/17), у зв`язку з чим Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для ведення садівництва на території Новолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області. Разом з тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року у справі №2-175/312/17 рішення Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 скасовано. Саме цим рішенням встановлено, що в період часу з 1992 року по 2001 рік Новоолександрівська сільська рада народних депутатів прийняла рішення про виділення 24 земельних ділянок співробітникам обласної клінічної лікарні під індивідуальну забудову площею по 0,10 га (загальною площею 2,4 га). Тобто, на теперішній час існує рішення суду, відповідно до якого, спірна земельна ділянка фактично є такою, що перебуває у постійному користуванні Комунального закладу м. Дніпропетровська Обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, має цільове призначення - під індивідуальне будівництво, знаходиться у с. Дороге. Таким чином, при наявності рішення Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року управління позбавлене законних підстав для затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, оскільки остання перебуває у постійному користуванні Комунального закладу м. Дніпропетровська Обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечнікова Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації із встановленим цільовим призначенням - під індивідуальне будівництво. Враховуючи викладене спірний наказ є правомірним, прийнятим відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити.
Третя особа правом надання письмових пояснень не скористалась, ухвалу суду про залучення в якості третьої особи за даними офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» отримано 24.07.2020 року, проте станом на 10.08.2020 року письмові пояснення до суду не надходили (а.с. 162).
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
До заяви були додано копії: проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; довіреності уповноваженої особи; паспорту та реєстраційного номера облікової картки платника податків уповноваженої особи; згода на обробку персональних даних уповноваженої особи.
Зазначена заява зареєстрована відповідачем 23.05.2019 року за вх. № 31-425/0/93-19.
Листом від 07.06.2019 року № 31-4-0.332-156/60-19 «Про надання відповіді» Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за результатами розгляду заяви стосовно затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га для індивідуального садівництва, яка розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, відмовило в затвердженні документації ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з такою відмовою ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року у справі №160/6007/19, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у вирішенні заяви ОСОБА_1 від 23.05.2019 року вх. №31-425/0/93-19 про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,10 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації;
- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2019 року вх. №31-425/0/93-19 про затвердження розробленої документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення за результатами розгляду такої заяви у встановленому порядку з урахуванням висновків суду у цій справі;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення набрало законної сили 25.11.2019 року.
Судом встановлено, що на виконання рішення суду 18.12.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області прийнято наказ №4-4911/15-19-сг про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки (а.с. 16).
Підставою відмови зазначено, що вказана земельна ділянка площею 0,1000га є частиною земельної ділянки площею 4,0000 га, яка знаходиться в постійному користуванні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова».
Не погоджуючись з прийнятим наказом щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За приписами ч. 1 ст. 35 Земельного кодексу України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.
Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст. 118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Приписами ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений ст. 123 Земельного кодексу України, відповідно до частини 4 якої проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
За приписами ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою.
Абзацом 1 ч. 1 ст. 186 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Відповідно до ч. 5 ст. 186 Земельного кодексу України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.
Згідно із ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
За приписами ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, а саме:
1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо передачу земельної ділянки у користування;
2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачу земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);
3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 Земельного кодексу України;
4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;
5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у користування або рішення про відмову передання земельної ділянки у користування.
Приведені вище норми Земельного кодексу України визначають, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Під час розгляду справи судом встановлено, що в даному випадку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджено експертом державної експертизи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області 17.12.2018 року № 7407/82-18 (а.с. 72), а також Управлінням містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Дніпровської районної державної адміністрації 03.04.2019 року №209/11/19 (а.с.78), як це вимагає ч. 1 ст. 186-1 Земельного кодексу України.
Також, наявні відомості щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі (а.с. 68).
Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 12.09.1991 року було виділено земельну ділянку в розмірі 4 га під індивідуальну забудову за рахунок орних земель колгоспу імені КПРС для співробітників обласної клінічної лікарні ім. Мечникова та видано акт на право користування землею Б № 009254, зареєстрований за № 473 у 1992 році.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року у справі № 2-175/312/17-ц, визнано незаконним та скасовано державний акт Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4 га.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2019 року у справі № 2-175/312/17-ц, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.04.2017 року скасовано, державний акт Б № 009254 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,0 га, наданого Дніпропетровською районною радою під індивідуальну забудову Обласній лікарні ім. І.І.Мечникова, який зареєстрований 18.05.1992 року в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 473, визнано правомірним, рішення в касаційному порядку не оскаржено та набрало законної сили.

Отже, саме у період часу до скасування рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав дозвіл Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Новолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Приписами ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Враховуючи, що земельна ділянка за кадастровим номером - :01:013:0241, входить до складу земельної ділянки площею 4,0 га, на яку КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І. І. Мечникова» виданий державний акт на право користування землею серія Б №009254 від 1992 року, винесений Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області оскаржуваний наказ є таким, що прийнятий відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.12.2019 року №4-4911/15-19-сг про відмову в затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є правомірним, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді у період з 25.08.2020 року по 26.08.2020 року та з 28.09.2020 року по 08.09.2020 року у відпустці, рішення суду складено 09.09.2020 року.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН: НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. 2, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області (52070, Дніпропетровська область. Дніпровський район. с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 74), про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець