Справа № 520/11357/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2020 року

Київ

справа №520/11357/19

адміністративне провадження №К/9901/21477/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Стародуба О.П., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року

у справі №520/11357/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Вєлєвої Анастасії Олексіївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Гвоздович Аліни Ігорівни

треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

про визнання протиправними скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Вєлєвої Анастасії Олексіївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Гвоздович Аліни Ігорівни, у якому просило:

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєвої А.О. про відмову у скасуванні припинення іпотеки № 46627736 від 24 квітня 2019 року;

визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович А.І. про відмову у скасуванні припинення обтяження № 46627834 від 24 квітня 2019 року: вид обтяження - заборона на нерухоме майно;

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Вєлєву А.О. скасувати запис про державну реєстрацію прав від 16 червня 2016 року про припинення іпотеки;

зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Гвоздович А.І. скасувати запис про державну реєстрацію прав від 23 червня 2016 року про припинення обтяження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року апеляційні скарги Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Вєлєвої А.О., Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Гвоздович А.І. задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 по справі № 520/11357/19 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

20 серпня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі №520/11357/19.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому у касаційній скарзі наявні посилання на фактичні обставини справи, цитування нормативно правових актів та зазначення про порушення норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судом порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Крім того, згідно з частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

В порушення наведених вимог, до касаційної скарги не додано такого документа.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем є юридична особа, яка заявила дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пункут 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру юридичною особою становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі з 01 січня - 1921,00 грн.

Відповідно до пункут 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 7684,00 грн (200% * (1921,00 * 2 ).

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007; ; код банку отримувача: 899998; призначення платежу: "*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір; символ звітності банку: 207.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору та обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частиною червертою статті 328 цього Кодексу.

Необґрунтування скаржником наявності підстав касаційного оскарження згідно з статті 328 цього Кодексу є підставою для повернення касаційної скарги, особі яка її подала.

Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі №520/11357/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Вєлєвої Анастасії Олексіївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстрації Харківської міської ради Харківської області Гвоздович Аліни Ігорівни треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді О.П. Стародуб

В.М. Шарапа