Справа № 280/2727/20
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

07 вересня 2020 року Справа № 280/2727/20 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168, ); Запорізького апеляційного суду (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 162, ); Господарського суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Волинській області (43000, м. Луцьк, вул. Сенаторки Левчанівської, 1, ); Волинського апеляційного суду (43001, м. Луцьк, вул. Червоного Хреста, 10, ); Волинського окружного адміністративного суду (43025, м. Луцьк, вул. Словацького, 3, ); Господарського суду Волинської області (43010, м. Луцьк, пр. Волі, 54А, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Вінницькій області (21018, м. Вінниця, вул. Р. Скалецького, 17, ); Вінницького апеляційного суду (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 6, ); Вінницького окружного адміністративного суду (21001 м. Вінниця вул. Брацлавська, 14, ); Господарського суду Вінницької області (21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 29, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57, к. 301, ); Дніпровського апеляційного суду (49000, м. Дніпро, вул. Харківська, 13, ); Дніпропетровського окружного адміністративного суду (49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, ); Господарського суду Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області (84112, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2, ); Донецького апеляційного суду (87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 1а, ); Донецького окружного адміністративного суду (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1, ); Господарського суду Донецької області (61022, м. Харків, пр. Науки, 5, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Житомирській області (10014, м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 5 ); Житомирського апеляційного суду (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 24, ); Житомирського окружного адміністративного суду (10014, м. Житомир вул. Мала Бердичівська, 23, ); Господарського суду Житомирської області (10002, м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Закарпатській області (88017 м. Ужгород вул. Загорська, 30, ); Закарпатського апеляційного суду (88000, м. Ужгород, вул. Довженка, 7, ); Закарпатського окружного адміністративного суду (88017, м. Ужгород, вул. Загорська, 30, ); Господарського суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2А, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області (76000, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, ); Івано-Франківського апеляційного суду (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, ); Івано-Франківського окружного адміністративного суду (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 46, ); Господарського суду Івано-Франківської області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Шевченка, 16, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області (01601, м. Київ, вул. Жилянська, 58Б, ); Київського апеляційного суду (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2А, ); Київського окружного адміністративного суду (01133, Київ, бул. Лесі Українки, 26, ); Господарського суду Київської області (01032 МСП, м. Київ-32, вул. Симона Петлюри, 16/108, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в місті Києві (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26 (п`ятий поверх) М Печерська, ); Окружного адміністративного суду міста Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1, ); Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44В, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 40, ); Кропивницького апеляційного суду (25006, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 2, ); Кіровоградського окружного адміністративного суду (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 40, поверхи 6, 7, 9, ); Господарського суду Кіровоградської області (25022, м. Кропивницький, вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області (93010, м. Рубіжне, вул. Миру, 34, ); Луганського апеляційного суду (93404, м. Сєвєродонецьк, бул. Дружби Народів, 16, ); Луганського окружного адміністративного суду (93411, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Космонавтів, 18, ); Господарського суду Луганської області (61022, м. Харків, пр. Науки, 5, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області (79005, м. Львів, вул. Драгоманова, 25, ); Львівського апеляційного суду (79008, м. Львів, пл. Соборна, 7, ); Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2, ); Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14, ); Миколаївського апеляційного суду (54001, м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, 2, ); Миколаївського окружного адміністративного суду (54001, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41/10, ); Господарського суду Миколаївської області (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області (65005, м. Одеса, вул. Бабеля 2, ); Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24А, ); Одеського окружного адміністративного суду (65062, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14, ); Господарського суду Одеської області (65119, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області (36000, м. Полтава вул. Соборності 17, ); Полтавського апеляційного суду (36000, м. Полтава, вул. Соборності, 18, ); Полтавського окружного адміністративного суду (36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26, ); Господарського суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 10, ); Рівненського апеляційного суду (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 9, ); Рівненського окружного адміністративного суду (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 87, ); Господарського суду Рівненської області (33013, м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області (40002, м. Суми, вул. Перемоги, 4, ); Сумського апеляційного суду (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 28, ); Сумського окружного адміністративного суду (40021, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 159, ); Господарського суду Сумської області (40011, м. Суми, пр. ім. Т. Шевченка, 18/1, ); Територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області (46001, м. Тернопіль, вул. Грушевського, 6, ); Тернопільського апеляційного суду (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14А, ); Тернопільського окружного адміністративного суду (46000, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 20, ); Господарського суду Тернопільської області (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14А, ); Територіального управління Державної судової адміністрації у Харківській області (61050 м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36, корпус 2, ); Харківського апеляційного суду (61001, м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 36, ); Харківського окружного адміністративного суду (61022, м. Харків, м-н Свободи, буд. 6, ); Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 5, ); Херсонського апеляційного суду (73000, м. Херсон, вул. 295 Херсонської стрілецької дивізії, 1А, ); Херсонського окружного адміністративного суду (73027, м. Херсон, вул. Філатова, 29, ); Господарського суду Херсонської області (73003, м. Херсон, вул. Театральна (Горького), 18, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Соборна, 75, ); Хмельницького апеляційного суду (29001, м. Хмельницький, м-н Незалежності, 1, ); Хмельницького окружного адміністративного суду (29009, м. Хмельницький, вул. Козацька 42, ); Господарського суду Хмельницької області (29005, м. Хмельницький, м-н Незалежності, 1, ); Територіального управління Державної судової адміністрації у Черкаській області (18015, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316, ); Черкаського апеляційного суду (18001, м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 29, ); Черкаського окружного адміністративного суду (18002, м. Черкаси, бул. Шевченка, 117, ); Господарського суду Черкаської області (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, ); Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернівецькій області (58007, м. Чернівці, вул. Хотинська, 3, ); Чернівецького апеляційного суду (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 9, ); Чернівецького окружного адміністративного суду (58001, м. Чернівці, вул. Садова 1-І, ); Господарського суду Чернівецької області (58000, м. Чернівці, вул. О. Кобилянської, 14, ); Територіального управління Державної судової адміністрації в Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 16, ); Чернігівського апеляційного суду (14000, м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 2, ); Чернігівського окружного адміністративного суду (14005, м. Чернігів, вул. Київська, 23, ); Господарського суду Чернігівської області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20, ); Першого апеляційного адміністративного суду (84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Марата, 15, ); Другого апеляційного адміністративного суду (61057, м. Харків, м-н Театральний, 1, ); Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23, ); П`ятого апеляційного адміністративного суду (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, 19-21, ); Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 30, ); Сьомого апеляційного адміністративного суду (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 48, ); Восьмого апеляційного адміністративного суду (79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 13, ); Західного апеляційного господарського суду (79010 м. Львів, вул. Личаківська, 81, ); Південно-Західного апеляційного господарського суду (65119, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, ); Північного апеляційного господарського суду (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1 А, ); Північно-Західного апеляційного господарського суду (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, ); Східного апеляційного господарського суду (61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, ); Центрального апеляційного господарського суду (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, ); Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ); Верховного суду України (01043, м. Київ, вул. П. Орлика, 8, ); Вищого адміністративного суду України (01029, м. Київ, вул. Московська, 8, корп. 5, ); Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (03063, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 28, ); Вищого господарського суду України (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, ); Вищого антикорупційного суду (м. Київ, пр. Перемоги, 41, ); Верховного Суду (01043, м. Київ, вул. П. Орлика, 8, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до наведених вище відповідачів, в якій просить:

визнати дії відповідачів щодо нарахування суддівської винагороди та її виплати суддям не у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» протиправними;

зобов`язати відповідачів нараховувати суддівську винагороду суддям та виплачувати у розмірі, визначеному статтею 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві зазначає, що для здійснення громадянських й політичних прав необхідно мати незалежний судовий орган. Незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи у суді, отже суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах. Стверджує, що з огляду на ст. 130 Конституції України розмір суддівської винагороди визначається Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами, а фінансова складова є невід`ємною частиною забезпечення незалежного судочинства. Наголошує, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України (ст. 126), держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів, у Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Крім того вказує на порушення принципу незворотності дії в часі. Зауважує, що через монобільшість у Верховній Раді України можна констатувати, що в Україні на сьогоднішній день не в повній мірі діє система стримувань і противаг, через це вона потребує певного коригування напрямами якого можуть бути обмеження повноважень Президента у виконавчій сфері та надання всім механізмам системи, реального характеру.

Ухвалою судді від 02.06.2020 позовна заява залишена без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 07.07.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі, перше судове засідання призначене на 22 липня 2020 року без виклику сторін.

Ухвалою суду від 22.07.2020 вирішено відкласти розгляд справи на 03 вересня 2020 року.

Відповідачі проти позову заперечили, на адресу суду надіслали відзиви, у яких вказують на те, що як розпорядники коштів не мають правових підстав для нарахування та виплати суддівської винагороди поза межами видатків Державного бюджету та без застосування обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (у редакції Закону №553-ІХ). При цьому, питання відповідності Конституції України окремих положень або Закону №553-ІХ в цілому може бути вирішено виключно Конституційним Судом України як єдиним уповноваженим на те органом конституційної юрисдикції в державі. Вказують, що позивачем не надано будь-яких доказів прийняття відповідачами рішень, вчинення дій та/або бездіяльності, які призвели або можуть призвести до порушення його прав, свобод, інтересів у зв`язку з встановленням обмеження нарахування та виплати суддівської винагороди суддям у розмірі, визначеному ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ, з огляду на те, що ОСОБА_1 не є, і ніколи не був суддею. У відзивах вказують, що для ефективного поновлення права необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між правопорушенням та способом захисту права. Іншими словами, метою заявлених позовних вимог має бути усунення перешкод у здійсненні права, а її досягнення визначений спосіб захисту права, який би вичерпував себе. Стверджують, що захисту підлягає лише конкретне порушене право та/або інтерес, що породжує стійкий правовий зв`язок із способом захисту, який визначатиме суд з метою відновлення порушеного права. Проте, позивач жодним чином не обґрунтовує, яким чином задоволення позовних вимог, зокрема, поновлення виплат суддівської винагороди в повному обсязі, відновить порушене право позивача на захист.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Щодо відсутності порушених прав або інтересів та відсутності юридичного спору між позивачем і відповідачем у цій справі

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

ОСОБА_1 оскаржує дії відповідачів щодо нарахування суддівської винагороди та її виплати суддям не у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» протиправними, оскільки, на його думку, при застосуванні обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (у редакції Закону №553-ІХ) було порушено принципи незалежність судових органів, незворотності дії в часі та стримувань і противаг.

Позивачем не доведено, що при застосуванні відповідачами обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (у редакції Закону №553-ІХ) порушуються його індивідуально виражені права або інтереси. Загальний інтерес у прагненні справедливості, соціальної рівності, законності, не можуть свідчити про існування між позивачем та відповідачем правових відносин та не підлягають судовому захисту.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України у публічно-правових спорах фізичної особи із суб`єктом владних повноважень такий спір виникає у зв`язку з виконанням або невиконанням суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій відносно цієї особи.

Відповідачі у своїх відзивах слушно покликаються на усталену практику Верховного Суду стосовно того, що спори у справах, де між позивачем та відповідачем відсутній юридичний спір взагалі не підлягають судовому розгляду.

Суд зазначає, що для ефективного захисту порушених прав необхідно, щоб існував чіткий зв`язок між стверджуваним порушенням та способом захисту прав або інтересів.

Щодо посилань позивача на обмеження його права звернення до суду суд вважає за необхідне наголосити наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди повинні дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав і свобод, гарантованих Конвенцією.

У рішенні від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» (параграф 53) та рішенні від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (параграфі 33) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута.

У рішеннях від 05.04.2018 у справі «Зубац проти Хорватії» (Zubacпроти Хорватії) (параграф 78) та від 09.10.2018 у справі «Азюковська проти України» (параграф 20) Європейський суд з прав людини так само зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене правильним є висновок про те, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України, право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Суд звертає увагу, що обмеження, встановлені Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (у редакції Закону №553-ІХ), жодним чином не впливають на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 і не створює жодних обмежень у реалізації прав позивача.

Таким чином, відсутність у позивача безпосередніх конкретних прав чи обов`язків у зв`язку із застосуванням відповідачами Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №553-ІХ, як різновиду акту індивідуальної дії, не породжує для нього й права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18, від 09.04.2019 у справі № 9901/611/18, від 21.08.2019 у справі № 9901/283/19, від 15.04.2020 у справі №9901/580/19 та інших.

При цьому, суд зауважує, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

У зв`язку з наведеним, а також з огляду на те, що спірні дії відповідачів не створюють безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, звернення до суду з позовом є не обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 238, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №280/2727/20 за позовом ОСОБА_1 до наведених вище відповідачів про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В.Батрак