Справа № 320/1293/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1293/19 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

позивач: не з`явилася;

від відповідача: Обертас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким до нього застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн прийнято відповідачем з порушенням норм матеріального права та не відповідає вимогам закону, висновки контролюючого органу відносно порушення позивачем вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР є помилковими, а тому вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 27.11.2018 № .

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно надана оцінка фактичним обставинам у справі, а оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права.

Судом першої інстанції не враховано, що на алкогольному напої, виявленому під час проведення фактичної перевірки, марка акцизного податку взагалі була відсутня. Зазначене порушення підтверджується фотофіксацією. Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Позивач не скористалась своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2020 р. суд ухвалив перейти до розгляду справи у судовому засіданні на 09.09.2020 р.

В судове засіданні позивач не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи або заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що пляшка вина взагалі була не відкоркована, а тому дійшов помилкового висновку, що позивач не був зобов`язаний зберігати марку акцизного податку після її відкриття з метою здійснення торгівлі алкогольними напоями вроздріб.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 10.06.2015 та здійснює господарську діяльність пов`язану, зокрема, з обслуговуванням напоями, що підтверджується відомостями, наведеними у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На момент виникнення спірних правовідносин позивач перебувала на податковому обліку в Білоцерківській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

У жовтні 2018 року посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, згідно наказу від 28.09.2018 № 2041 та направлень на проведення перевірки від 25.10.2018 № 1069 та 25.10.2018 № 1070, з метою контролю за дотриманням позивачем вимог законодавства України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, проведено фактичну перевірку господарської одиниці позивача - кафе - бару, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт від 26.10.2018 № 516/10-36-40/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, що виявилось у зберіганні вина ординарного столового напівсолодкого червоного «Монте руж» у кількості 1 пляшка (міцність 9-13 %, місткість 0,75 л, дата виробництва - 25.04.2018, виробник - Приватне акціонерне товариство «Вікторія», ціна реалізації - 70,00 грн за одиницю товару) з метою його реалізації без марки акцизного податку встановленого зразка.

27.11.2018 на підставі акта перевірки від 26.10.2018 № 516/10-36-40/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким відповідно до приписів пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження, Державною фіскальною службою України прийнято рішення від 26.02.2019 р. № 9400/6/99-99-11-06-01-25, яким скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Київській області від 27.11.2018 № - без змін.

Не погоджуючись із рішенням, прийнятим відповідачем, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що реалізація алкогольного напою - вина здійснювалась фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на розлив, а тому з огляду на неподання відповідачем жодних доказів на спростування доводів позивача, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 27.11.2018 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи із наступного.

Обов`язки та компетенція контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначені Податковим кодексом України.

В силу приписів п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 191 ПК України визначено перелік функцій контролюючих органів, серед яких, зокрема: здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; здійснення контролю за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації.

З метою проведення податкового контролю за дотриманням суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), проводиться фактична перевірка за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення фактичних перевірок визначено статтею 80 ПК України.

Так, п. 80.1 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1-80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Зокрема, в силу приписів пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, підставою для проведення фактичної перевірки є наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон України № 481/95-ВР).

В силу приписів ч. 4 ст. 11 Закону України № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За визначеннями, наведеними у пп. 14.1.107, 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України, марка акцизного збору - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Відповідно до п. 226.1 ст. 226 ПК України у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється (п. 226.6 ст. 226 ПК України).

Пунктом 226.9 ст. 226 ПК України встановлено, що немаркованими вважаються: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.

Пунктом 226.3 ст. 226 ПК України передбачено, що виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (далі - Положення № 1251), маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва і тютюнових виробів здійснюється виробниками зазначеної продукції.

Згідно з приписами п.п. 21 та 22 цього Положення для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження, у тому числі під час відкупорювання (розкривання) товару, і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Марки наклеюються на пляшку П- чи Г-подібним способом через горловину. У разі реалізації напоїв в упаковках (типу "Tetra Pak") марки наклеюються по осі упаковки на верхній площині.

Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої та тютюнові вироби у випадках, визначених п. 226.9 ст. 226 ПК України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження: пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення; наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція); пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів; відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів (п. 20 Положення № 1251).

Аналізуючи наведені вище норми, суд першої інстанції дійшов висновку, що технологія маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку передбачає розривання такої марки під час відкупорювати (розкривання) алкогольного напою, у зв`язку з чим обов`язковість наявності марок акцизного податку на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями розповсюджується виключно на невідкорковані пляшки (упаковки).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05.02.2019 в адміністративній справі № 810/1215/18.

Як вбачається з даних акта перевірки, у ході контролюючого заходу органом доходів і зборів виявлено, що на зберіганні у позивача знаходився алкогольний напій - вино "Монте руж", на якому була відсутня марка акцизного податку встановленого зразка.

На підставі викладених в акті перевірки відомостей відповідач, керуючись приписами абзацу 16 частини другої статті 17 Закону України № 481/95-ВР, прийняв рішення про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що вказаний алкогольний напій реалізовувався ним порційно, що виключало можливість збереження марки акцизного податку на пляшці після її відкупорювання. На підтвердження наявності у нього права на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивачем надано суду копію ліцензії серії АА № 034687.

Як вже зазначалось судом вище, положеннями чинного законодавства передбачено обов`язок виробників наносити марки акцизного податку на тару таким чином, щоб марка акцизного податку розривалась (пошкоджувалась) під час відкупорювання пляшки.

При цьому в залежності від виду, форми тари та інших об`єктивних чинників, розрив (пошкодження) марки акцизного податку при розкриванні пляшки відбувається у різних місцях та у різний спосіб. Так, пляшки з алкогольними напоями можуть містити марку акцизного податку, яка наклеєна на захисний чи декоративний кожух з поліетилену або фольги, що знаходиться на горловині пляшки та зривається при її відкритті, а відтак унеможливлює збереження залишків марки акцизного податку на тарі.

З даних інтернет-ресурсу судом першої інстанції встановлено, що вино ординарне столове напівсолодке червоне "Монте руж" (міцність 9-13 %, місткість 0,75 л) містить наклеєну на фольгу марку акцизного податку, яка повністю підлягає зняттю під час розкупорювання пляшки та виключає можливість наявності залишків марки акцизного податку (клею або паперу) на тарі.

У свою чергу наявні в матеріалах справи фото пляшки з алкогольним напоєм, зроблені посадовими особами відповідача, лише підтверджують факт того, що на момент проведення контролюючого заходу вказана пляшка була відкупорена.

Крім того, всупереч положенням п. 228.3 ст. 228 ПК України, посадовими особами відповідача не вилучено з обігу алкогольний напій, який, на їх думку, реалізовувався позивачем без марки акцизного податку, з метою доведення суду вказаних обставин.

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки з наявних в матеріалах справи фотоматеріалів, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що станом на момент проведення перевірки пляшка вина ординарне столове напівсолодке червоне «Монте руж» у кількості 1 пляшка (міцність 9-13 %, місткість 0,75 л, дата виробництва - 25.04.2018, виробник - Приватне акціонерне товариство «Вікторія», ціна реалізації - 70,00 грн за одиницю товару) не було відкорковане, жодних слідів використання клею не містила, що свідчить про реалізацію позивачем вказаного напою без марки акцизного податку, що вчинено в порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням ДФС у Київській області правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким відповідно до приписів пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР до позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд визнає, що неповне з`ясування всіх обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до ст. 317 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають перерозподілу.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

М.І. Кобаль

Повний текст постанови виготовлено 10.09.2020 р.