Справа № 713/1569/20
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1569/20
Провадження №2-а/713/24/20
РІШЕННЯ

іменем України

07.09.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДОП СП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Гашмей Юрія Ілліча, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до відповідача ДОП СП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Гашмей Юрія Ілліча.

Посилається на те, що постановою про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАА №236487 від 04.08.2020 року, винесеною ДОП СП Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції Гашмей Ю.І., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. У даній постанові зазначено, що 04.08.2020 року о 20 год. 30 хв. в м.Вашківці, вул.Соборна він керував транспортним засобом марки Фольксваген Пасат, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ст.126 ч.1 КУпАП.

З притягненням його до адміністративної відповідальності він не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП, в постанові не міститься інформації про прив`язку до місцевості, наявність технічних засобів, використаних для забезпечення доказів підтвердження порушення правил дорожнього руху, складеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. ДОП СП Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції Гашмей Ю.І., всупереч ст.278 КУпАП склав постанову про вчинення ним правопорушення, якого не було. Постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАА №236487 віл 04.08.2020 року не тільки не відповідає дійсним обставинам справи, а взагалі не повинна була складатися, оскільки 04.08.2020 року ніхто із співробітників поліції не зупиняв його автомобіль.

Ввечері 04.08.2020 року у м. Вашківці, Вижницького району на перехресті вулиць Соборної та Шевченка у нього виник конфлікт із групою молодих людей, які почали кидати каміння у його машину, розбили при цьому у машині два бокових скла, підфарники та пошкодили двері. Він був змушений поїхати звідти, оскільки в салоні машини, крім нього, була його дружина - ОСОБА_2 і малолітній син ОСОБА_3 , за яких він переживав. Дружина відразу подзвонила до поліції на спеціальний номер «102», після чого вони чекали приїзду поліцейських вдома, за адресою - АДРЕСА_1 .

Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які приїхали на виклик дружини до нього додому, встановили його особу. Нa їх вимогу він надав свій паспорт громадянина України, посвідчення водія та технічний паспорт на вищезгаданий автомобіль, які вони йому не повернули. Опісля вони відібрали у нього пояснення, сфотографували пошкоджений автомобіль і запропонували поїхати з ними по місту щоб знайти осіб, які пошкодили автомашину. Однак, замість пошуків винуватців, поліцейські відвезли його у Вижницьку центральну районну лікарню, де змушували пройти медичне освідчення на алкогольне сп`яніння, від чого він відмовився. Після цього, відразу ж у лікарні, поліцейський ОСОБА_4 склав протокол серія ДПР18 № 098059 від 04.08.2020 року про нібито керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження освідчення. Вищезгаданий протокол був предметом розгляду у Вижницькому районному суді Чернівецької області, 21.08.2020 року адміністративна справа №713/1462/20, по відношенню до нього була розглянута і закрита судом справа за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення. Про те, що була іще складена постанова про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 236487, за ст.126 ч.1 КУпАП, іншим поліцейським - ОСОБА_5 , він взагалі не знав і про це йому ніхто не говорив.

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 236487 від 04.08.2020 року він отримав поштою 20.08.2020 року, що підтверджується конвертом із поштовими штемпелями та Трекінгом Укрпошти, тобто відстеженням руху вищевказаного рекомендованого листа. У оскаржуваній постанові взагалі немає його підписів, відсутні свідки, зміст постанови та будь-яких інших документів йому не оголошувався, не були роз`яснені права та обов`язки, відповідно до ст.63 Конституції України та ст.268 КупАП, він фактично був позбавлений права на захист.

Про те, що він надав посвідчення водія поліцейським, хоча міг і не робити цього, оскільки вони його не зупиняли на дорозі через порушення правил дорожнього руху і він не керував автомобілем на той час, а перебував вдома, що може підтвердити його дружина ОСОБА_2 , яка переживаючи із приводу його тривалої відсутності, його дружина подзвонила на гарячу лінію МВС і приблизно о 04 год. ранку 05.08.2020 року його документи, у тому числі посвідчення водія та його телефон, особисто привезли і віддали дружині, ці ж поліцейські - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім того, його посвідчення водія є оцифрованим і він до свого телефону, який завжди при ньому підключив мобільний додаток "Дія", тобто це також підтверджує, що він не міг керувати транспортним засобом без посвідчення водія.

Просить визнати незаконною та скасувати постанову серія БАА №236487 від 04.08.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що складена ДОП СП Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області капітаном поліції Гашмей Ю.І., за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Стадник І.П. не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи представник позивача Стадник І.П. подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача ОСОБА_1 , адміністративний позов підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ДОП СП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Гашмей Ю.І. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.08.2020 року ДОП СП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Гашмей Ю.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №236487 від 04.08.2020 року. Зі змісту постанови вбачається, що 04.08.2020 року о 20 год. 30 хв. в м.Вашківці, вул.Соборна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Фольксваген Пасат, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно із ст.126 ч.1 КУпАП. До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно вимог п.2.1 (а, б, ґ) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП України, настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про національну поліцію" Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

2. Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. 3. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті..

Як зазначив в адміністративному позові позивач ОСОБА_1 04 серпня 2020 року не керував транспортним засобом та не був зупинений працівниками поліції. Ввечері 04.08.2020 року у м.Вашківці, Вижницького району на перехресті вулиць Соборної та Шевченка у нього виник конфлікт із групою молодих людей, які почали кидати каміння у його машину, розбили при цьому у машині два бокових скла, підфарники та пошкодили двері. Він був змушений поїхати звідти, оскільки в салоні машини, крім нього, була його дружина - ОСОБА_2 і малолітній син ОСОБА_3 , за яких він переживав. Дружина відразу подзвонила до поліції на спеціальний номер «102», після чого вони чекали приїзду поліцейських вдома, за адресою - АДРЕСА_1 . Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які приїхали на виклик дружини до нього додому, встановили його особу. Нa їх вимогу він надав свій паспорт громадянина України, посвідчення водія та технічний паспорт на вищезгаданий автомобіль, які вони йому не повернули. Опісля вони відібрали у нього пояснення, сфотографували пошкоджений автомобіль і запропонували поїхати з ними по місту щоб знайти осіб, які пошкодили автомашину. Однак, замість пошуків винуватців, поліцейські відвезли його у Вижницьку центральну районну лікарню, де змушували пройти медичне освідчення на алкогольне сп`яніння, від чого він відмовився, після чого склали протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 серпня 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

З відповіді Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області на адвокатський запит від 20.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 зверталась із зверненням до Вижницького ВП, яке зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» №3431 від 04.08.2020 року із наступною фабулою: «04.08.2020 року о 20-42 год. в АДРЕСА_1 заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що четверо невідомих осіб, один із яких її знайомий, пошкодили двері та вікна автомобіля заявниці марки «Пасат Б5», видають каміння в будинок та погрожують фізичною розправою. Виїздом на місце події із заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить прийняти міри до невідомих осіб, які на ґрунті виниклої суперечки, спричинили пошкодження його автомобіля, а саме розбили два бокові задні скла та лівий задній поворотник. Вказане звернення перебуває на розгляді.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, що б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, відео з нагрудної камери поліцейського в матеріалах справи відсутні та відповідачем не долучено. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія в оскаржуваній постанові не зазначено та доказів цього суду не представлено.

В той же час, згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст.284 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об`єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб`єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб`єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодного доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.126 ч.1, п.1 247, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, керуючись ст.ст.5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову ДОП СП Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Гашмей Юрія Ілліча про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №236487 від 04.08.2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.1 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. А. Кибич