Справа № 380/5897/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5897/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач, ГУ ПФ України у Львівській області), у якій просить суд:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо обчислення загального трудового стажу державного службовця у кількості 9 років 01 місяць 06 днів замість 12 років 02 місяці 26 днів згідно з записами у трудовій книжці;

- зобов`язати відповідача врахувати загальний трудовий стаж державного службовця у кількості 12 років 02 місяці 26 днів і перевести позивача з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію державного службовця з дати подання заяви, а саме з 31.03.2020.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Відповідно до записів у трудовій книжці загальний стаж роботи позивача на посадах, робота на яких зараховується до стажу, що дає право на пенсію державного службовця відповідно до п. 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу», тобто станом на 01.05.2016, складає 12 років 02 місяці 26 днів. Позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії з пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та п. 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. Однак відповідач відмовив позивачу, з покликанням на відсутність необхідних 10 років стажу державної служби станом на 01.05.2016 тобто позивачу відмовлено в зарахуванні до стажу, що дає право на пенсію державного службовця період роботи в органах місцевого самоврядування, а саме час її роботи на посадах головного бухгалтера та завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності Буської міської ради з 04.02.2004 по 26.03.2007.

Позивач вважає, що вказані підстави є надуманими та необґрунтованими, оскільки згідно з приписами чинного законодавства України такі посади зараховуються до стажу державної служби. У зв`язку з тим, що у неї достатньо стажу, вважає дії відповідача стосовно відмови їй у переведенні на пенсію державного службовця протиправними. З метою відновлення порушених прав звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 10.08.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.09.2020 за вх. №44512 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Пояснив, що 31.03.2020 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та додала довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №05-570 від 31.03.2020, яка видана управлінням соціального захисту Буської районної державної адміністрації. Відповідачем за результатами розгляду заяви прийнято рішення від 02.04.2020 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Із записів трудової книжки позивача з`ясовано, що з 04.02.2004 по 20.01.2005 працювала на посаді головного бухгалтера, з 21.05.2005 по 28.03.2007 - на посаді завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності Буської міської ради.

04.02.2004 позивач склала Присягу посадової особи місцевого самоврядування та їй присвоєно 15-й ранг посадової особи місцевого самоврядування, а не ранги державного службовця. Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (до 01.05.2016) №3723-ХІІ є встановлення за займаною посадою відповідного рангу.

Оскільки в період роботи в органах місцевого самоврядування позивач обіймала посади, за якими після 04.07.2001 присвоювались ранги посадової особи місцевого самоврядування, а не ранги державного службовця, такі посади не відносяться до категорії посад державних службовців, а відтак періоди роботи з 04.02.2004 по 28.03.2007 не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Отже оскільки у позивача відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» №889-VIII, а на посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким присвоєно ранги посадової особи органу місцевого самоврядування дія Закону №889-VIII не поширюється, підстави для призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ відсутні.

Вважає вимоги позивача безпідставними, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській області і отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з відомостями трудової книжки ОСОБА_1 :

- з 04.02.2004 прийнята на посаду головного бухгалтера Буської міської ради;

- 04.02.2004 склала присягу посадової особи місцевого самоврядування;

- 04.02.2004 присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування - 15;

- з 21.01.2005 переведена на посаду завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності Буської міської ради; присвоєна ранг посадової особи місцевого самоврядування - 13;

- 22.01.2007 присвоєно ранг посадової особи місцевого самоврядування - 12;

- 26.03.2007 звільнена з роботи за власним бажанням у зв`язку з прийняттям на роботу за конкурсом;

- 27.03.2007 призначена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера, як така, що успішно пройшла конкурсний відбір (Управління Державного казначейства у Буському районі Головного управління Державного казначейства України);

- 27.03.2007 прийняла присягу державного службовця; присвоєно дванадцятий ранг державного службовця;

- 01.12.2008 присвоєно одинадцятий ранг державного службовця;

- 23.10.2009 переведена на посаду заступника начальника відділу обслуговування кошторисів розпорядників коштів та інших клієнтів;

- присвоєно 10 ранг державного службовця;

- 04.01.2011 переведена на посаду заступника начальника відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування кошторисів розпорядників коштів та інших клієнтів УДК у Буському районі ГУ ДКУ у Львівській області без конкурсного відбору;

- 21.12.2011 звільнена із займаної посади в порядку переведення до управління Державної казначейської служби України у Буському районі Львівської області;

- 22.12.2011 призначена на посаду заступника начальника відділу бюджетних надходжень, видатків та обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів в порядку переведення з управління Державного казначейства у Буському районі Головного управління Державного казначейства України у Львівській області без конкурсного відбору;

- 02.02.2012 призначена на посаду начальника відділу звітності та бухгалтерського обліку операцій з виконання бюджетів - головного бухгалтера, як така, що успішно пройшла стажування;

- 01.02.2013 присвоєно дев`ятий ранг державного службовця;

- 29.04.2016 переведена на посаду начальника відділу звітності та бухгалтерського обліку - головного бухгалтера без конкурсного відбору;

- 01.05.2016 присвоєно шостий ранг державного службовця;

- 28.04.2017 звільнена із займаної посади в порядку переведення до управління соціального захисту населення Буської районної державної адміністрації Львівської області;

- 03.05.2017 призначена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності; 02.08.2018 перейменовано посаду на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера;

- 01.05.2019 присвоєно черговий 5 ранг державного службовця в межах «Б» категорії посад;

- 30.03.2020 присвоєно черговий 4 ранг державного службовця в межах «Б» категорії посад;

- 30.03.2020 звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію згідно зі ст.ст. 39, 86 Закону України «Про державну службу».

31.03.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Згідно з рішенням №9 про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю стажу державної служби 10 років станом на 01.05.2016 підстави для переведення її на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» - відсутні.

Листом від 08.04.2020 за №1300-021540 відповідач відмовив позивачу у переведенню на вказаний вище вид пенсії за віком. Зокрема вказав, що з 04.07.2001 посада головного бухгалтера Буської міської ради, завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності віднесена до категорії посадових осіб місцевого самоврядування. Оскільки позивачем не набуто 10 років стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби визначених ст. 25 Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу» від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, відділом з питань перерахунків №12 Управління пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення №9 від 02.04.2020 про відмову у переведенні позивача на пенсію за Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.

На скаргу позивача від 04.05.2020 на вказане вище рішення по відмову в переведенні на інший вид пенсії, скаргу позивача залишено без задоволення.

Вважаючи дії відповідача щодо обчислення стажу роботи позивача у кількості 9 років 1 місяця та 6 днів замість 12 років 02 місяців та 26 днів протиправними та такими, що порушують її право на переведення з пенсії за віком на загальних підставах на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу», з метою його відновлення звернулася до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII), який набрав законної сили з 01.05.2016.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином за наявності в особи станом на 01.05.2016 стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідач відмовляючи позивачу у переведенні її на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» покликався на те, що з 04.07.2001 посада головного бухгалтера Буської міської ради, завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності віднесена до категорій посад осіб місцевого самоврядування. Оскільки у позивача відсутній стаж державної служби 10 років станом на 01.05.2016 (з позиції відповідача стаж позивача станом на вказану вище дату становив 09 років 01 місяць 06 днів), підстав для переведення на пенсію за віком за зазначеним вище Законом немає.

З трудової книжки позивача встановлено, що позивач з 04.02.2004 по 20.01.2005 обіймала посаду головного бухгалтера Буської міської ради та з 21.01.2005 по 26.03.2007 включно обіймала посаду завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності Буської міської ради.

Саме стосовно зарахування вказаного періоду до стажу позивача, який дає їй право на переведення на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» виникли спірні правовідносини.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Стаття 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493 від 07.06.2001 (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких: шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад, старост.

Таким чином періоди роботи позивача на посадах головного бухгалтера та завідувача відділу бухгалтерського обліку та звітності Буської міської ради підлягають зарахуванню до стажу державної служби ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного періоди роботи, встановлені з трудової книжки позивача, а саме: з 04.02.2004 по 26.03.2007 підлягають зарахуванню до стажу державної служби, що враховується для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ з урахуванням положень розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, чинних на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії.

Вказане свідчить про те, що відповідачем невірно обчислено стаж державної служби, що враховується для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ позивачу та такий станом на 01.05.2016 становив більше 10 років.

З огляду на викладене позивач при зверненні до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мала достатній страховий стаж та необхідний стаж державної служби більше 10 років, а тому її слід було перевести на обраний нею вид пенсії за віком.

Тобто рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 02.04.2020 №9 є протиправним.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Також слід звернути увагу на приписи ст. 245 КАС України, згідно з якими перелік способів захисту порушених прав викладений у цій статті не є вичерпним. Суд може застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене для ефективного захисту у цій справі суду слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» від 02.04.2020 №9 та зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з дня звернення з заявою від 31.01.2020, зарахувавши до стажу державної служби період з 04.02.2004 по 26.03.2007, врахувавши загальний трудовий стаж державного службовця позивача у кількості 12 років 02 місяці 26 днів.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

З врахуванням приписів ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 1681,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу» від 02.04.2020 №9 ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з дня звернення з заявою від 31.01.2020, зарахувавши до стажу державної служби період з 04.02.2004 по 26.03.2007 та врахувавши загальний трудовий стаж державного службовця ОСОБА_1 у кількості 12 років 02 місяці 26 днів.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) судові витрати у виді судового збору в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.09.2020.

Суддя Кравців О.Р.