Справа № 520/5455/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 вересня 2020 р. № 520/5455/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В,

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.,

у присутності

представника позивача Скворцової І.І.

представника відповідача Нелюби С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Концерн Авек та Ко" (м.Харків, вул. Сумська,70, ) до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва Олександра Сергійовича (м.Харків, вул.Кооперативна, 22, оф.112) про визнання дій протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., щодо передачі до виконання виконавчого документу - постанови ВП № 61011413 від 21.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С, основної винагороди в частині стягнення на суму 504087.64 грн.;

визнати постанову ВП № 61011413 від 20.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., основної винагороди в частині стягнення на суму 504087.64 грн., такою, що не підлягає виконанню; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою від 10.09.2020 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., щодо передачі до виконання виконавчого документу - постанови ВП № 61011413 від 21.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн АВЕК та Ко» на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Семендяєва О.С., основної винагороди в частині стягнення на суму 504087.64 грн. провадження у справі закрито.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримала, зазначивши, що постанова відповідача про стягнення основної винагороди у розмірі 504087.64 грн. підлягає визнанню такою, що не підлягає виконанню, оскільки, у підприємства відсутній обов`язок сплатити вказану суму основної винагороди, т.я. відповідачем повернуто виконавчий лист стягувачеві за його заявою, стягнуто з підприємства суму боргу у розмірі 2700039.72 грн. та 270003.98 грн. основної винагороди приватного виконавця що дорівнює 10 % від фактично стягнутої суми.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, зазначивши, що сума основної винагороди приватного виконавця дорівнює 10 відсоткам від суми боргу, що підлягає стягненню. На момент повернення виконавчого документу стягувачу підприємством сума основної винагороди у повному обсязі не сплачена, а отже, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 61011413 від 20.01.2020 відповідачем відкрито виконавче провадження за наказом Господарського суду Харківської області від 14.01.2020 № 922/3453/19 щодо стягнення з ПАТ «Концерн Авек та Ко» заборгованості у розмірі 7740916.24 грн. та стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 774091.62 грн.

Цією ж датою винесено постанову ВП № 61011413 про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 774091.62 грн.

За період з 20.01.2020 по 10.04.2020 з боржника стягнуто суму боргу у розмірі 2700039.72 грн. та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутої суми боргу (270003.98 грн.).

10.04.2020 відповідачем винесено постанову ВП № 61011413 про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі його заяви про повернення виконавчого листа без виконання.

13.04.2020 відповідачем подано приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Родіну Г.В. заяву про прийняття до виконання постанови ВП № 61011413 від 20.01.2020 про стягнення з ПрАТ «Концерн Авек та Ко» основної винагороди в межах нестягнутої суми (504087.64 грн.)

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404, у редакції на момент винесення оспорюваної постанови).

Згідно з частинами 1-3 статті 31 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1403) за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється в тому числі у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця затверджений постановою КМУ від 08.09.2016 №643 «Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця» (далі - Постанова №643, дата набрання чинності - 05.10.2016).

Так, за приписами пункту 19 Постанови №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

За змістом положень частин 4, 5 статті 31 Закону № 1403 основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Частинами 6-7 статті 31 Закону №1403 встановлено, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За приписами частини 3 статті 45 Закону № 1404 основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Частиною другою статті 27 Закону № 1404 визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За правилами пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною першою, третьою статті 40 Закону № 1404 визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З вказаних правових норм слідує, що 1). основна винагорода приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом, є обов`язковою до сплати, 2). положення ч.5 ст.31 Закону № 1403 визначають порядок стягнення основного розміру винагороди у випадку погашення боргу окремими платежами (10 відсотків від суми кожної сплати), і не визначають розміру основної винагороди в залежності від фактично стягнутої суми, як зазначає позивач, та не позбавляють боржника обов`язку сплатити розмір основної винагороди у повному обсязі.

Щодо посилань позивача на постанову ВС від 11.03.2020 у справі 2540/3203/18, то суд зазначає, що вона не є подібною до спірних правовідносинах, оскільки оскаржувана у зазначеній справі постанова виконавця винесена до набуття чинності Законом України від 03.07.2018 № 2475-VIII

Щодо застосування до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові ВС від 03.03.2020 № 260/801/19, то вони також не застосовуються судом з огляду на те, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року № 755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Отже, судом враховуються висновки постанови Верховного Суду від 28.04.2020 у справі 520/9144/18.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір по суті, суд також зважує на рішення Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.243-246, 250,255,287,295,297 КАС України, суд

вирішив

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.09.2020 року на 10-30 год. у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м.Харків, майдан Свободи, 6, зал № 10 та встановити строк відповідачу для надання до суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 15.09.2020.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зоркіна Ю.В.