Справа № 1.380.2019.001490
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001490
УХВАЛА

за наслідками провадження за нововиявленими обставинами

02 вересня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Торопчина О.Д.,

представників відповідачів: Скригонюка І.В., Лазорка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.001490 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

встановив:

від представника ОСОБА_1 - адвоката Торопчина О.Д. (далі - представник позивача, заявник) надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490 за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (надалі - ГУ НП у Львівській області, відповідач), Національної поліції України (надалі - НП України, відповідач) про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, НП України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю. Вказує на те, що при постановленні судового рішення суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що правовою підставою для проведення службового розслідування за фактом порушення позивачем службової дисципліни був відповідний наказ НП України, яким було сформовано Дисциплінарну комісію, з числа працівників ГУНП у Львівській області та НП України у складі: ОСОБА_5, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Проте, після ухвалення вказаного судового рішення, ОСОБА_1 та його представнику (адвокату) стали відомі обставини, які є істотними для справи. Зокрема, 25.02.2020 на адресу заявника (запитувача інформації) надійшов лист - відповідь Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 18.02.2020 за вих. № 19аз/12/1/2/-3-2020. З вказаного листа - відповіді адвокату вбачається, що за інформацією ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у період з 10 до 16.02.2019 перебував у службовому відрядженні у м. Харків. Тому вважає, що 20.02.2019 ОСОБА_5 (місцем служби якого є м. Львів) не перебував у м. Києві, де згідно реквізитів висновку службового розслідування зазначена «ДАТА» - 20.02.2019 року» та «МІСЦЕ СКЛАДАННЯ ДОКУМЕНТУ» - «м. Київ», де відбулось складання та підписання документу у формі «Висновку».

Заявник продовжує, що Голова та член дисциплінарної комісії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (місце проходження служби м. Київ) у період з 10 до 17.02.2019 перебували у відрядженні у м. Львові, а член дисциплінарної Комісії Шапальчук Н.Г. (місце служби з дислокацією у м. Львові) в період з 10 до 15.02.2019 перебував у відрядженні до ГУНП у Дніпропетровській області. За таких обставин, на думку заявника, 20.02.2019 ОСОБА_4 не перебував у м. Києві, де згідно реквізитів висновку службового розслідування: «ДАТОЮ» є 20.02.2019 року», а «МІСЦЕМ СКЛАДАННЯ ДОКУМЕНТУ» є місто Київ, де аналогічно, як у випадку з ОСОБА_5 відбулось «складання» та «підписання» ними офіційного документу. Крім того вважає, що перебування ОСОБА_4 у м. Дніпропетровську вочевидь не перешкоджало йому три дні поспіль, а саме: 12.02.2019, 13.02.2019 та 14.02.2019 відбирати у м. Львові пояснення у службових осіб поліції Львівщини - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та посвідчувати такі документи своїм підписом, із зазначенням на документі реквізитів: «Місце складання», «Дата», «Підпис».

Отже, на думку заявника, члени Дисциплінарної комісії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на дату підписання висновку службового розслідування (20.02.2019) не перебували у м. Києві, а член Дисциплінарної комісії ОСОБА_4 в період відбирання пояснень (12.02.2019-14.02.2019), які покладені в основу висновку, перебував за межами Львова у м. Дніпро. З огляду на реквізити документів (Дата, Підпис, Місце складання документу) вбачає фальшивість складених членом дисциплінарної комісії ОСОБА_4 пояснень, тобто доказів, на підставі яких складено «ВИСНОВОК» та видано наказ про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення ОСОБА_1 зі служби. З огляду на наведене, представник ОСОБА_1 звернувся до суду із цією заявою, в якій просить прийняти до розгляду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, НП України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, - ухваливши судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

17.04.2020 на адресу суду від відповідача - НП України надійшов відзив на заяву сторони позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (арк. справи 3-11, том 4). Відповідач - НП України вважає заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами безпідставною та необґрунтованою з огляду на таке.

В заяві від 02.03.2020 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами адвокат Торопчин О.Д. підтверджує той факт, що лист Департаменту кадрового забезпечення (далі - ДКЗ) НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020 ним було отримано 25.02.2020, і, як наслідок, з його змістом він ознайомився 25.02.2020. Тому аналіз письмових доказів свідчить, що зі змістом листа ДКЗ НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020, в якому викладена інформація, на думку адвоката Торопчина О.Д. , є нововиявленими обставинами, достеменно було відомо заявнику ще 25.02.2020, тобто до моменту винесення Восьмим апеляційним адміністративним судом рішення у справі № 1.380.2019.001490 за позовом ОСОБА_1 . Вважає, що в адвоката Торопчина О.Д. 25.02.2020 була фізична та технічна можливість надати до Восьмого апеляційного адміністративного суду процесуальні документи в рамках розгляду справи № 1.380.2019.001490. На думку НП України, подавши 25.02.2020 в рамках справи № 1.380.2019.001490 до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, позивач та його представник (заявник) не скористалися своїм правом, передбаченим статтями 44, 77, 79 КАС України, та не поінформували 25.02.2020 суд апеляційної інстанції про наявність нових доказів у справі, які, на думку заявника, мають вирішальне значення для вирішення спору по суті, та не надіслали їх в електронній формі до суду засобами зв`язку, зокрема, на електрону пошту суду чи за допомогою системи «Електронний суд».

Вважає, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 КАС України та стосуються фактично переоцінки доказів у справі (зокрема висновку службового розслідування від 20.02.2019) та власного тлумачення позивачем норм права, що в силу ч. 4 ст. 361 КАС України за даних обставин є неприпустимим, а тому не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490. Звертає увагу на те, що сторона позивача не ставить під сумнів достовірність підписів членів дисциплінарної комісії: голови комісії - ОСОБА_2 , членів комісії: ОСОБА_5, ОСОБА_4., ОСОБА_3., які підписали висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу НП України від 08.02.2019 № 126. З огляду на наведене, просить постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019, яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020, винесених у справі № 1.380.2019.001490, за нововиявленими обставинами.

23.04.2020 до суду від відповідача - ГУ НП у Львівській області надійшов відзив на заяву сторони позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (арк. справи 44-49, том 4), зміст якого аналогічний змісту відзиву на заяву, надісланого на адресу суду відповідачем - НП України.

27.04.2020 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення (арк. справи 92-95, том 4).

04.05.2020 до суду від відповідача - ГУ НП у Львівській області надійшли додаткові пояснення на заяву сторони позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (арк. справи 128-129, том 4).

04.05.2020 на офіційну електронну адресу суду від заявника надійшла відповідь на відзив відповідача - ГУ НП у Львівській області (арк. справи 131-132, том 4).

04.05.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача - НП України надійшли додаткові пояснення на заяву сторони позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (арк. справи 133-140, том 4).

25.05.2020 на адресу суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, на виконання вимог ухвали від 05.05.2020, надійшли листи № 0.184-14727/0/15/-20-Вих від 20.05.2020 та № 0.184-14617/0/15/-20-Вих від 19.05.2020, в яких вказана інформація щодо перетину державного кордону України 20.02.2019 громадянином України ОСОБА_4 (арк. справи 173, 175, том 4).

04.06.2020 та 18.06.2020 на адресу суду від ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», на виконання вимог ухвали від 05.05.2020 та 29.05.2020, надійшли листи від 28.05.2020 № 01.9-02-109, в яких вказана інформація стосовно реєстрації пасажира ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на рейс МАУ до Нідерландів (арк. справи 185, 190, том 4).

23.06.2020 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення (арк. справи 195-198, том 4).

15.07.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача - НП України надійшли додаткові пояснення на пояснення позивача від 24.06.2020 (арк. справи 228-235, том 4).

27.07.2020 на офіційну електронну адресу суду від заявника надійшла заява про уточнення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (арк. справи 102-108, том 5).

20.08.2020 на адресу суду від Правового департаменту НП України, на виконання вимог ухвали від 28.07.2020, надійшов лист від 12.08.2020 № 3938/26/6-2020, в додатках якого належним чином завірена копія наказу НП України від 18.02.2019 № 318 «Про відрядження працівників Національної поліції України до міста Гаага (Королівство Нідерландів)» (арк. справи 145-146, том 5).

20.08.2020 на адресу суду від філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», на виконання вимог ухвали від 28.07.2020, надійшов лист від 11.08.2020 № 60/1545, в якому надана інформація з бази даних АСК ПП УЗ стосовно оформлення проїзних документів у сполученні Львів - Київ у період з 01.01.2020 по 20.02.2019, прибуттям 20.02.2019 до м. Київ на прізвище та ім`я ОСОБА_4 (арк. справи 148-149, том 5).

01.09.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача - НП України надійшли додаткові пояснення у справі (арк. справи 153-179, том 5).

02.09.2020 на офіційну електронну адресу суду від відповідача - ГУ НП у Львівській області надійшли додаткові пояснення у справі (арк. справи 181-185, том 5).

02.09.2020 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення (арк. справи 205-210, том 5).

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку з розглядом заяви, слід зазначити наступне.

Ухвалою від 16.03.2020 прийнято до розгляду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Згідно з ухвалою від 16.04.2020 клопотання НП України про розгляд справи № 1.380.2019.001490 в режимі відеоконференції, - повернуто без розгляду.

23.04.2020 суд постановив ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника НП України доручено Шостому апеляційному адміністративному суду.

05.05.2020 суд постановив ухвалу, згідно з якою витребував в Адміністрації Державної прикордонної служби України належним чином засвідчені копії документів (докази), а саме: відомості про точний час (год., хв., сек.) перетину 20.02.2019 громадянином України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державного кордону України у пунктах пропуску для міжнародного повітряного сполучення.

05.05.2020 суд постановив ухвалу, згідно з якою витребував у ПрАТ авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» належним чином засвідчені копії документів (докази), а саме: відомості про точний час (год., хв., сек.) фіксації проходження процедури реєстрації 20.02.2019 громадянином України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перед посадкою на авіа - рейс до Королівства Нідерландів (аеропорт Схіпгол або Гаага) у пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення (МА аеропорт «Бориспіль»).

29.05.2020 суд постановив ухвалу, згідно з якою повторно витребував у ПрАТ авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України» належним чином засвідчені вищезазначені копії документів (докази).

29.05.2020 в судовому засіданні, суд, керуючись статтею 65 Кодексу адміністративного судочинства України, постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_4

28.07.2020 в судовому засіданні, суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення третьої особи - Національного агентства з питань запобігання корупції.

Ухвалою від 28.07.2020 прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 - Торопчина О.Д. про уточнення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 27.07.2020 в адміністративній справі № 1.380.2019.001490.

28.07.2020 суд постановив ухвалу, згідно з якою витребував з філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Укрзалізниця» інформацію щодо придбання електронних проїзних документів, у період часу з 01.02.2019 - 20.02.2019 через сервіс купівлі електронних проїзних документів, та/або у квиткових касах вокзалу квитка залізничним сполученням з м. Львова до м. Києва (прибуття до м. Києва 20.02.2019) особою на прізвище ОСОБА_4.

28.07.2020 суд постановив ухвалу, згідно з якою витребував у НП України належним чином завірену копію з наказу про відрядження начальника відділу оперативних розробок у Західному регіоні (м. Львів) управління організації оперативних розробок та агентурної роботи Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_4 до Королівства Нідерланди (20.02.2019); а також у разі наявності, копії залізничних квитків сполучення Львів-Київ та у зворотному напрямку, які долучені до фінансового Звіту по вказаному вище закордонному відрядженні.

Позивач, представник позивача (заявник) у судовому засіданні підтримали заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Просили таку задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечили щодо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Просили відмовити у задоволенні такої в повному обсязі.

При вирішенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ГУНП у Львівській області, НП України, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України № 339 від 21.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 146 о/с від 11.03.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, відповідно до наказу НП України № 339 від 21.02.2019;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника 3-го міжрайонного відділу управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції у Львівській області стягнувши на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області, НП України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - відмовлено повністю.

Позивач оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490 - без змін.

При вирішенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд виходив з такого.

Згідно з частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Аналіз наведених положень вказує на те, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Істотність обставини означає те, що якби суд її міг врахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в постанові від 22.05.2015 № 7 «Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 та практика Європейського Суду з прав людини застосовується в Україні як джерело права, і така є частиною національного законодавства в розумінні статті 9 Конституції України.

У п. 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06.10.2015 Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Аналогічна правова позиція Європейським судом також викладена у рішенні від 28.10.1999 в справі «Брумареску проти Румунії» (п. 61).

Як на підставу для перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490 за нововиявленими обставинами представник позивача покликається на лист Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України від 18.02.2020 за вих. № 19аз/12/1/2/-3-2020, який надійшов на його адресу 25.02.2020.

Суд зазначає, що згідно з вказаного документа за інформацією ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у період з 10 до 16.02.2019 перебував у службовому відрядженні у м. Харків. За інформацією Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України ОСОБА_3 та ОСОБА_15 у період з 10 до 17.02.2019 перебували у службових відрядженнях в ГУНП у Львівській області. ОСОБА_4 в період з 10 до 15.02.2019 перебував у службовому відрядженні в ГУНП у Дніпропетровській області (арк. справи 162, том 3).

Отже, лист Департаменту кадрового забезпечення НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020 не містить відомостей щодо місця перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 20.02.2019 чи інших відомостей щодо подій, які мали місце 20.02.2019.

Представник позивача визначає «нововиявленими обставинами» також не перебування ОСОБА_5 у м. Києві 20.02.2019 та сумнівність підписання 20.02.2019 ОСОБА_4 висновку службового розслідування на залізничному вокзалі «ст. Київ Пасажирський».

Крім того, представник позивача стверджує, що членом дисциплінарної комісії НП України ОСОБА_4 при проведенні службового розслідування не було дотримано вимог пункту 12 наказу МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» (далі - Наказ № 893), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807.

Як видно з Наказу № 893, такий містить лише 5 пунктів, а відтак суд погоджується з доводами Відповідачів, що ОСОБА_4 не міг порушити пункт 12 зазначеного наказу.

Натомість пунктом 12 Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, який затверджений Наказом № 893, встановлено, що голова, заступник голови (у разі призначення) та члени дисциплінарної комісії зобов`язані завчасно письмово поінформувати про наявність підстав, що унеможливлюють подальше виконання ними обов`язків у складі зазначеної комісії, уповноваженого керівника, який її утворив, для внесення змін до персонального складу цієї комісії.

Щодо твердження представника позивача, що перебування члена комісії ОСОБА_4 у період з 10 по 15.02.2019 у ГУНП в Дніпропетровській області унеможливлювало відібрання ним письмових пояснень від прямих та безпосередніх керівників ОСОБА_1 12-14.02.2020 та виконання обов`язків члена дисциплінарної комісії протягом вказаного періоду у м. Львів, слід зазначити таке.

08.02.2019 НП України виданий наказ № 248 «Про відрядження працівників Національної поліції» (арк. справи 19-21, том 4). Пунктом 1 вказаного наказу Департаменту протидії наркозлочинності наказано забезпечити відрядження з 10 по 15.02.2019 до ГУНП в Дніпропетровській області ряд працівників, зокрема, майора поліції ОСОБА_4 .

Як видно з матеріалів справи, фактичний виїзд ОСОБА_4 у службове відрядження до ГУНП в Дніпропетровській області у період з 10 по 15.02.2019 не здійснювався, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 26.03.2020 (арк. справи 23, том 4); листом Департаменту протидії наркозлочинності НП України від 30.03.2020 № 905/01/40-2020, в якому зазначено, що відповідно до журналу обліку видачі бланків посвідчень про відрядження ДПН ОСОБА_4 не отримував таке посвідчення для здійснення відрядження до ГУНП в Дніпропетровській області у період з 10 по 15.02.2019 (арк. справи 25-26, том 4); листом Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку НП України від 27.02.2020 № 682/29/5/01-2020, в якому зазначено, що звіт про відрядження ОСОБА_4 у лютому 2020 року до ГУНП в Дніпропетровській області до Департаменту не надходив (арк. справи 24, том 4) та показаннями свідка ОСОБА_4 (попередженого про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань), наданими таким в судовому засіданні 21.07.2020, згідно з якими ОСОБА_4 у період з 10 по 15.02.2019 у Дніпропетровській області не перебував.

Таким чином наведене свідчить, що у період з 10 по 15.02.2019 ОСОБА_4 не перебував у службовому відрядженні до ГУНП в Дніпропетровській області, у зв`язку з чим відсутні підстави стверджувати про недопустимість письмових пояснень, які були відібрані ОСОБА_4 у прямих та безпосередніх керівників ОСОБА_1 у м. Львові у період з 12 по 14.02.2019.

Разом з тим, суд погоджується з доводами Відповідачів, що ОСОБА_4 не повинен був інформувати ні Голову дисциплінарної комісії, ні Голову НП України про неможливість виконання обов`язків члена дисциплінарної комісії, оскільки виїзд до Дніпропетровської області у період з 10 по 15.02.2019 він не здійснював, тому у нього не було жодних перешкод, які б унеможливлювали виконання ним обов`язків, у складі дисциплінарної комісії.

Щодо доводів представника позивача, що ОСОБА_4 не міг 20.02.2019 прибути до адміністративної будівлі Національної поліції України, яка і розташована (за адресою м. Київ, вул. Богомольця, 10, підписати висновок службового розслідування, у подальшому прибути до аеропорту «Бориспіль» пройти процедуру реєстрації на стійці МАУ, реєстрацію на рейс, здати багаж, пройти митний та прикордонний контроль та здійснити о 10:00 виліт у закордонне відрядження, суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, 18.02.2019 Національною поліцією України видано наказ № 318 про відрядження працівників НП України, зокрема ОСОБА_4 , до міста Гаага (Королівство Нідерландів) у період з 20.02.2019 по 22.02.2019 (арк. справи 146, том 5).

Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України № 0.184-14617/0/15/-20-Вих від 19.05.2020, ОСОБА_4 в пункті пропуску аеропорту «БОРИСПІЛЬ» перетнув державний кордон України 20.02.2019 о 08 годині 57 хвилин (арк. справи 175, том 4).

Згідно з інформацією ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», зазначеною у листі від 12.06.2020 № 01.9-02 стосовно реєстрації пасажира на рейс МАУ до Нідерландів, реєстрація ОСОБА_4 на рейс МАУ до Нідерландів була здійснена ним самостійно 18.02.2019 через Інтернет (веб-реєстрація) (арк. справи 190, том 4). Одночасно у вказаному листі міститься інформація, що посадка ОСОБА_4 на рейс МАУ до Нідерландів 20.02.2019 була здійснена в 07 годин 58 хвилин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомив, що 20.02.2019 зі Львова до міста Києва прибув на залізничному потязі близько 06 год. ранку. Також повідомив, що близько 06:30 год. 20.02.2019 біля Центрального залізничного вокзалу в м. Києві перечитав та підписав висновок службового розслідування, до адміністративної будівлі Національної поліції України не заходив. У подальшому на швидкісному експресі «Київ-Пасажирський» - «Бориспіль - Аеропорт» дістався до аеропорту «Бориспіль» і вилетів у закордонне відрядження.

Таким чином, зазначене підтверджує, що ОСОБА_4 підписав висновок службового розслідування 20.02.2019 та спростовує вищезазначені доводи Позивача.

Також представник позивача вказав на те, що відповідно до розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок), затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, яким зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, висновок Службового розслідування спочатку підписує голова дисциплінарної комісії, потім заступник голови комісії, і в останню чергу інші члени дисциплінарної комісії.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з пунктом 7 розділу VI Порядку висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

Отже, аналіз наведених норм вказаного Порядку свідчить, що на законодавчому рівні не врегульована послідовність підписання висновку службового розслідування посадовими особами, які були включені до складу дисциплінарної комісії та проводили службове розслідування.

Слід зазначити, що на виконання вимог ухвали суду, 20.08.2020 від НП України на адресу суду надійшла належним чином завірена копія наказу НП України від 18.02.2019 № 318 «Про відрядження працівників Національної поліції України до міста Гаага (Королівство Нідерландів)» (арк. справи 145, том 5).

При цьому, суд звертає увагу, що у преамбулі наказу НП України від 18.02.2019 № 318 визначено, що участь представників Національної поліції України в оперативній нараді в Штаб-квартирі Європолу з представниками правоохоронних органів королівств Іспанії, Нідерландів та Бельгії, яка відбудеться 21.02.2019 в місті Гаага (Королівство Нідерландів), фінансуватиметься організатором зустрічі - Європолом. Враховуючи зазначене копії пасажирських документів, в тому числі залізничних квитків поліцейських (зокрема ОСОБА_4 ), залучених до участі у вказаній нараді, для обліку, компенсації та зберігання НП України не передавалися.

Також, на думку представника позивача, оскільки ОСОБА_4 не отримував доплату за службу в понаднормовий робочий час 20.02.2019, а відтак не мав повноважень до 09:00 год. 20.02.2019 підписувати висновок службового розслідування.

Стосовно цього, суд зазначає, що у розділі ІІ Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) визначені принципи діяльності поліції, одним із яких є безперервність.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 91 Закону особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Згідно з частиною 5 статті 91 Закону поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у ЗМІННОМУ режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Згідно з пунктом 20 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейськими Національної поліції та курсантами вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.20Т6 № 260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.

З огляду на наведене, твердження представника позивача про те, що ОСОБА_4 не міг підписати висновок службового розслідування 20.02.2019 до 09:00 год., оскільки грошова компенсація за понаднормовий робочий час в період з 00:01-08:45 йому не виплачувалася, є безпідставним.

Зважаючи, що ОСОБА_4 не працював у змінному режимі, спеціальним законодавством за виконання ним службових обов`язків понад установлений службовий час передбачено надання лише у порядку компенсації відповідного часу для відпочинку.

Вказане свідчить, що у ОСОБА_4 до 09:00 год. 20.02.2019 були повноваження щодо підписання висновку службового розслідування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами адвокат Торопчин О.Д. підтверджує той факт, що лист ДКЗ НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020 ним було отримано 25.02.2020, і, як наслідок, з його змістом він ознайомився 25.02.2020.

Отже, зміст листа ДКЗ НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020, в якому викладена інформація, на думку представника позивача, яка є нововиявленими обставинами, достеменно було відомо адвокату Торопчину О.Д. ще 25.02.2020, тобто до моменту винесення постанови Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі № 1.380.2019.001490.

Суд звертає увагу, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами представник позивача додав копію заяви ОСОБА_1 від 02.03.2020 (арк. справи 165, том 3), в якій зазначено, що 25 лютого 2020 року на адресу суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представником завчасно було подане клопотання про відкладення (вперше) розгляду скарги.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься адвокатський запит б/н від 13.03.2020 (арк. справи 184, том 3), в якому адвокат Торопчин О.Д. підтверджує, що 25 лютого 2020 року на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 та його представником було подане клопотання про відкладення (вперше) розгляду скарги.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідачів, що в адвоката Торопчина О.Д. 25.02.2020 була фізична та технічна можливість надати до Восьмого апеляційного адміністративного суду процесуальні документи в рамках розгляду справи № 1.380.2019.001490.

Проте, подавши 25.02.2020 до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи, позивач та адвокат Торопчин О.Д. не скористалися своїм правом, передбаченим статтями 44, 77, 79 КАС України, та не поінформували 25.02.2020 суд апеляційної інстанції про наявність нових доказів у справі, які, на їхню думку, мають вирішальне значення для вирішення спору по суті, та не надіслали їх в електронній формі до суду засобами зв`язку, зокрема на електрону пошту «Електронний суд».

Таким чином, володіючи письмовим документом (листом ДКЗ НП України від 18.02.2019 № 19аз/12/1/2/03-2020), представник позивача, в порушення частини 5 статті 44 КАС України, своєчасно не надав такий доказ в розпорядження Восьмого апеляційного адміністративного суду, який здійснював перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 1.380.2019.001490.

Проаналізувавши усе вище викладене, суд вважає безпідставним покликання заявника на обставини, що не можуть вважатися нововиявленими за своїм визначенням. Обставин, що є істотними у розумінні статті 361 КАС України, заявником не наведено.

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 4 статті 368, частини 1 статті 369 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 368-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1.380.2019.001490 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 07.09.2020.

Суддя Мричко Н.І.