Справа № 200/6387/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р. Справа№200/6387/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг»

до відповідача 1: Головного управління ДФС у Донецькій області

до відповідача 2: Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг» (далі за текстом - позивач) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі за текстом відповідач 1), Державної податкової служби України (далі за текстом відповідач 2), в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1330624/32965636 від 14 листопада 2019 року, № 1330625/32965636 від 14 листопада 2019 року та № 1330626/32965636 від 14 листопада 2019 року, якими було відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 94 від 15 серпня 2019 року, № 95 від 16 серпня 2019 року та № 97 від 30 серпня 2019 року відповідно;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 94 від 15 серпня 2019 року, реєстраційний номер документу , № 95 від 16 серпня 2019 року, реєстраційний номер документу та № 97 від 30 серпня 2019 року реєстраційний номер документу датою направлення зазначених накладних до Єдиного реєстру податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Енглер-Трейдінг» було направлено на реєстрацію податкові накладні № 94 від 15 серпня 2019 р., № 95 від 16 серпня 2019 року та № 97 від 30 серпня 2019 року та отримано квитанції в яких зазначено: документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 15.08.2019 р. № 94 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 62.09.20-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1. п. 2 Критеріїв ризикованості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішеннями комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1330624/32965636 від 14 листопада 2019 року, № 1330625/32965636 від 14 листопада 2019 року та № 1330626/32965636 від 14 листопада 2019 року було відмовлено у реєстрації податкових накладних № 94 від 15 серпня 2019 року, № 95 від 16 серпня 2019 року та № 97 від 30 серпня 2019 року відповідно. Підставою зазначено: неподання платником податків копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Позивач вважає, що в даному випадку, контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а й норми пункту 13 Порядку № 117, оскільки ним не зазначено у Квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної. Такий висновок ґрунтується на тому, що фіскальним органом у Квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку № 117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Разом з тим, вказав, що реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено в Квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком № 117.

Вважає, що вищевикладене свідчить про те, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДФС у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 09 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

03 серпня 2020 року відповідачем 1 до суду наданий відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволені позовних вимог. Вказав, що Головне управління ДФС у Донецькій області жодного рішення про припинення реєстрації податкових накладних ТОВ «Енглер-Трейдінг» не приймалось у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України 19.06.2019 прийнято постанову №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», якою постановлено утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, зокрема, Головне управління ДПС у Донецькій області та постановлено реорганізувати деякі територіальні органи ДФС шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2, у тому числі Головне управління ДФС у Донецькій області реорганізується шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Донецькій області. Наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 29 серпня 2019 року №6 було розпочато виконання ним функцій і повноважень Головного управління ДФС у Донецькій області. Отже, оскільки ГУ ДФС у Донецькій області не виносилось жодного з оскаржуємих рішень, задоволення таких позовних вимог є неможливим.

Правом на подання відзиву відповідач 2 не скористався. Будь-яких клопотань, заяв чи доказів до суду не направив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Відповідачами у справі визначено Головне управління ДФС у Донецькій області та Державну податкову службу України які є суб`єктами владних повноважень - органами виконавчої влади та які в цих правовідносинах здійснюють повноваження, покладені на них Податковим кодексом України.

З підстав наведених у відзиві відповідача 1 на позовну заяву, суд вказує на наступне.

З 07 серпня 2019 року (згідно даних з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) юридична особа - Головне управління ДФС у Донецькій області перебуває у стані припинення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" створено Головне управління ДПС у Донецькій області.

Проте, суд зауважує, що спірні рішення приймались саме Головним управлінням ДФС у Донецькій області та крім того, відповідачем 1 не було надано установчих документів та відповідної інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підтвердження того, що новостворене Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області є правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що Головне управління ДФС у Донецькій області є належним відповідачем у справі у частині заявлених позовних вимог.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг» зареєстроване 12 травня 2004 року як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за №32965636, зареєстроване місцезнаходження: 87556, Донецька область, місто Маріуполь, пр. Зелинського, буд. 41. Одним з профільних видів діяльності підприємства є інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем (КВЕД 62.09.)

03 травня 2019 року між позивачем та ТОВ «ІНТЕРКОМП`ЮТЕР ЕЛОБАЛ СЕРВІСЕС УКРАЇНА» укладено договір №03-05/19UA-1, про надання інформаційно-консалтингових послуг в області інформатизації, зокрема по розробці та консультаціям програмного забезпечення та проведенню різноманітних видів тестування програмного забезпечення та програмно - апаратних систем.

Згідно умов цього договору у серпні 2019 року були виконані послуги з підтримки безперебійного функціонування систем на основі Open Text Documentum. За результатами виконання послуг були складені акти наданих послуг та в подальшому затверджені замовником за допомогою електронного документообігу.

На підтвердження виконання умов договору між позивачем та ТОВ «ІНТЕРКОМП`ЮТЕР ЕЛОБАЛ СЕРВІСЕС УКРАЇНА» складено акти здачі - приймання робіт (надання послуг) № 87 від 15 серпня 2019 року на суму 153 500 грн., № 88 від 16 серпня 2019 року на суму 57 600 грн., № 89 від 30 серпня 2019 року на суму 157 500 грн.

На підставі даних первинних документів та відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України позивачем складено податкові накладні: № 94 від 15 серпня 2019 року на суму 153 500 грн., № 95 від 16 серпня 2019 року на суму 57 600 грн. та №97 від 30 серпня 2019 року на суму 157 500 грн. та направлено засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зокрема, 22 серпня 2019 року позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну №94 від 15 серпня 2019 року, реєстраційний номер документу , у відповідь отримав квитанцію в якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 15.08.2019 р. № 94 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 62.09.20-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1. п. 2 Критеріїв ризикованості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…».

23 серпня 2019 року позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну № 95 від 16 серпня 2019 року, реєстраційний номер документу у відповідь отримав квитанцію в якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 16.08.2019 р. № 95 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 62.09.20-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1. п. 2 Критеріїв ризикованості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. гі. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…».

11 вересня 2019 року позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну № 97 від 30 серпня 2019 року, реєстраційний номер документу у відповідь 11.09.2019 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: «…Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.08.2019 р. № 97 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 62.09.20-00.00 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1. п. 2 Критеріїв ризикованості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…».

Позивач, у спосіб визначений Порядком № 117 направив контролюючому органу пояснення та копії документів по господарським операціям між позивачем (продавцем) і ТОВ «ІНТЕРКОМПЛОТЕР ЕЛОБАЛ СЕРВІСЕС УКРАЇНА» (відповідачами даний факт не заперечено), а саме: копію письмового пояснення № 15 від 12 листопада 2019 року, копію штатного розкладу від 14 січня 2019 року, копію інвентарної картки № 3 обліку об`єкта основних засобів, копію акту № 88 приймання робіт (послуг) від 16 серпня 2019 року з повідомленням про результат обробки документа від 07 листопада 2019 року, копію акту № 87 приймання робіт (послуг) від 15 серпня 2019 року з повідомленням про результат обробки документа від 07 листопада 2019 р., копію акту № 89 приймання робіт (послуг) від 30 серпня 2019 року з повідомлення про результат обробки документа від 16 жовтня 2019 року копію банківської виписки від 08 жовтня 2019 року, копію банківської виписки від 15 жовтня 2019 року та копію договору № 03-05/19UA - 1 від 03 травня 2019 року.

Рішеннями Голови комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1330624/32965636 від 14 листопада 2019 року, № 1330625/32965636 від 14 листопада 2019 року та № 1330626/32965636 від 14 листопада 2019 року відмовлено у реєстрації податкових накладних № 94 від 15 серпня 2019 року, № 95 від 16 серпня 2019 року та № 97 від 30 серпня 2019 року відповідно. Підставою зазначено: ненадання платником податків копій документів: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Вважаючи вказані рішення по відмові в реєстрації податкових накладних протиправними та, як наслідок, не погоджуючись з неприйняттям на реєстрацію податкових накладних, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі по тексту - Порядок №117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом зроблено висновок про відповідність податкових накладних позивача № 87 від 15 серпня 2019 року, № 88 від 16 серпня 2019 року, № 89 від 30 серпня 2019 року вимогам «пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Водночас, фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, «достатні для прийняття рішень про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».

Проте, у згаданих квитанціях не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації податкової накладної товариства, а зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних критерію ризиковості платника податку.

Натомість, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень і положення пункту 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем 1 не надано пояснень з приводу обставин, на підставі яких він дійшов висновку про відповідність зазначених податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не доведено правомірність зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

В свою чергу, позивач на підтвердження правомірності виписування податкових накладних надано копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, зокрема договір №03-05/19UA-1 від 03 травня 2019 року, акти наданих послуг № 87 від 15 серпня 2019 року на суму 153 500 грн., № 88 від 16 серпня 2019 року на суму 57 600 грн., № 89 від 30 серпня 2019 року на суму 157 500 грн., інвентарну картку №3 обліку об`єкта основних засобів від 10 жовтня 2017 року, банківську виписку за 08 жовтня 2019 року та 15 жовтня 2019 року, наказ №2/К17 про прийняття з 05 вересня 2019 року на роботу інженера програміста, штатний розкол на 2019 рік та копії податкових накладних № 94 від 15 серпня 2019 року на суму 153 500 грн., № 95 від 16 серпня 2019 року на суму 57 600 грн. та №97 від 30 серпня 2019 року на суму 157 500 грн.

Таким чином, фіскальний орган зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а й на відповідне рішення, відповідно до якого товариство внесено до переліку ризикових платників.

Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

З аналізу змісту вказаних норм убачається, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

У свою чергу, як зазначено у квитанціях, реєстрація спірних податкових накладних зупинена, через те, що ПН/РК відповідають певним вимогам «Критеріїв ризиковості платника податку», тобто, застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку, що суперечить вимогам Порядку №117.

Згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Відповідно до пунктів 18-21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена додатком №2 до Порядку №117.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Позивачем надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, проте, оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містять підстав для відмови в здійсненні реєстрації податкових накладних.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, настанов для їх розв`язання що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Таким чином, рішення ГУ ДФС в Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1330624/32965636 від 14 листопада 2019 року, № 1330625/32965636 від 14 листопада 2019 року та № 1330626/32965636 від 14 листопада 2019 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій:

а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС України.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, встановлено, що у разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача 2 правових підстав для відмови у реєстрації податкових накладних шляхом прийняття відповідних рішень, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ "ЕНЕЛЕР ТРЕЙДИНЕ" № 94 від 15 серпня 2019 року реєстраційний номер документу , № 95 від 16 серпня 2019 року реєстраційний номер документу та № 97 від 30 серпня 2019 року реєстраційний номер документу датою направлення зазначених накладних до Єдиного реєстру податкових накладних.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту, що зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачами не доведено правомірність рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 6306 грн., що підтверджено квитанцією №263810003 від 30 червня 2020 року.

Суд враховує, що оскільки протиправна бездіяльність Головного управління ДФС у Донецькій області призвела до порушення прав позивача, всі судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме Головного управління ДФС у Донецькій області.

Щодо стягнення з відповідачів судових витрат на професійну допомогу, слід вказати наступне.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суд досліджує на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.1 договору від 25 вересня 2019 №25-09/2019 про надання правової допомоги укладеного між позивачем та адвокатом Широбоковим В.А. розмір гонорару, що сплачується клієнтом на користь адвоката є конфіденційною інформацією та узгоджується сторонами окремо у додатковій угоді до договору.

Згідно додатковій угоді №3 до договору від 25 вересня 2019 №25-09/2019 розмір гонорару, що сплачується клієнтом на користь адвоката за правову допомогу, вказану в пункті 1.2 договору дорівнює 8000 грн.

Відповідно до акту приймання - передачі виконаних послуг вартість наданих послуг дорівнює 8000 грн., які були сплачені на користь адвоката 23 червня 2020 року касовим ордером №7 від 23 червня 2020 року.

Позивачем сплачено 8000 грн. за надання правової допомоги, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №7 від 23 червня 2020 року.

Відтак, з відповідача 1 підлягають також стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.

Керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг» (87556, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, буд. 41, ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-й Таганрозької дивізії, 114, ) та Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1330624/32965636 від 14 листопада 2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 94 від 15 серпня 2019 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1330625/32965636 від 14 листопада 2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 95 від 16 серпня 2019 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1330626/32965636 від 14 листопада 2019 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 97 від 30 серпня 2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 94 від 15 серпня 2019 року реєстраційний номер документу , датою направлення до Єдиного реєстру податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 95 від 16 серпня 2019 року реєстраційний номер документу , датою направлення до Єдиного реєстру податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «Енглер-Трейдінг» № 97 від 30 серпня 2019 року реєстраційний номер документу , датою направлення до Єдиного реєстру податкових накладних.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області судовий збір у розмірі 6306 (шість тисяч триста шість) гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енглер-Трейдінг» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Повний текст судового рішення складено та підписано 08 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко