Справа № 140/7339/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/7339/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Волиньвугілля" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Волиньвугілля" (далі - ДП "Волиньвугілля", позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 30 січня 2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач оскаржував рішення в адміністративному порядку, однак рішеннями ГУ ДПС у Волинській області та Державної податкової служби України скарга підприємства була залишена без розгляду. Позивач посилається на порушення Державною податковою службою України строків розгляду скарги та вважає, що у такому разі його скарга задоволена на його користь. Звертає увагу на те, що рішення винесене за період діяльності підприємства з 31.10.2017 по 17.01.2020, однак документальна перевірка нарахування та сплати єдиного соціального внеску за вказаний період проведена не була. А штрафні санкції було застосовано на підставі Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів в автоматичному режимі. Крім того, відповідачем не було складено ні акта перевірки, ні винесено вимоги про сплату боргу (недоїмки). Також вказує на незрозумілий та неправильний розрахунок штрафної санкції. В розрахунку не зазначено, на яку суму нараховано пеню чи штраф.

Додатково зазначає, що підприємство є державним, а тому заробітна плата частково сплачується із надходжень від бюджету, а частково від господарської діяльності. Нарахування штрафу та пені є мірою відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, проте необхідно враховувати наявність вини підприємства у несвоєчасній сплаті єдиного соціального внеску. Кошти, які сплачувало підприємство в рахунок єдиного внеску із призначенням в платіжних дорученнях «єдиний соціальний внесок» відповідач протиправно не зараховував. Визначена оскаржуваним рішенням сума фінансових санкцій (штрафу, пені) не є пропорційною та адекватною по відношенню до сум недоїмки зі сплати єдиного внеску. Позивач погоджується з тим, що було допущено несвоєчасну виплату заробітної плати та несвоєчасне перерахування до державного бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Проте позивач зазначає, що незважаючи на ситуацію в країні, намагається виконувати свої зобов`язання та сплачувати податки та збори своєчасно.

На підставі наведеного вважає, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям пропорційності та справедливості, адже не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та позивача, оскільки мета сплати єдиного внеску - страхування особи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 відкрито провадження у справі, судовий розгляд якої призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 16.06.2020 представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову з підстав його безпідставності, оскільки оскаржуване рішення прийняте податковим органом у зв`язку з несвоєчасною сплатою позивачем єдиного внеску за період з 31.10.2017 по 17.01.2020. Також звертає увагу на те, що розгляд скарги підприємства здійснювався Державною податковою службою України з урахуванням п.9-13 Розділу VIII. Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому строки розгляду скарги порушені не були. З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Додатково відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском 10-денного строку звернення до суду, визначеного Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

У відповіді на відзив від 30.06.2020 позивач вважає, що відповідач не спростував його твердження та аргументи позовних вимог. Звертає увагу на те, що 22.01.2019 податковим органом вже виносились рішення №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 31.01.2017 до 21.01.2019 на загальну суму 631262,25 грн., що свідчить про повторність накладення штрафний санкцій оскаржуваним рішенням. Вважає, що не пропустив строку звернення до суду, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

В запереченні на відповідь на відзив від 05.07.2020 представник відповідача вказує на те, що скаржник є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому зобов`язаний його сплачувати у строки, визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", однак згадана вимога не виконана позивачем за період з 31.10.2017 по 17.01.2020. Також звертає увагу на дотримання податковим органом строків розгляду скарги позивача на оскаржуване рішення.

20.07.2020 до суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справи за участю сторін, яка обґрунтована об`єктивною необхідністю встановити всі обставини у справі, що можливо лише при розгляді її за участі (викликом) сторін, які можуть надавати необхідні пояснення та докази.

Ухвалою суду від 13 серпня 2020 року витребувано у Головного управління ДПС у Волинській області детальний розрахунок штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, визначених у рішеннях Головного управління ДФС у Волинській області від 22 січня 2019 року №, №.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління ДПС у Волинській області про залишення позовної заяви Державного підприємства "Волиньвугілля" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення без розгляду та про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін відмовлено.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2020 року Головним управлінням ДПС у Волинській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до Відокремленого підрозділу "Волиньвантажтранс" Державного підприємства "Волиньвугілля" застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 31.10.2017 по 17.01.2020 на загальну суму 928329,77 грн., в тому числі штраф в розмірі 253439,77 грн. та пеня (0,1% суми недоїмки) в розмірі 674890,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку спочатку до ГУ ДПС у Волинській області, яке рішенням від 27.02.2020 вих. №5996/10/03-20-08-01-10 скаргу залишило без розгляду та вказало на необхідність звернення до органу доходів і зборів вищого рівня.

У зв`язку з цим позивач подав 06.03.2020 скаргу на спірне рішення до Державної податкової служби України, яка рішенням від 13.04.2020 №13027/6/99-00-08.06.01.06 залишила скаргу без розгляду у зв`язку з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для її подання.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами першим, другим частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), які згідно пункту другого частини першої статті 6 вказаного Закону зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сплата єдиного внеску здійснюється на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується у іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами частини восьмої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску згідно частини десятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини одинадцятої статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Нарахування штрафу і пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків передбачено статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Так, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Відповідно до пункту другого частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується позивачем, що останнім допущено несвоєчасну виплату заробітної плати та несвоєчасне перерахування до державного бюджету єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема, зазначене підтверджується наданими позивачем платіжними дорученнями, реєстром платіжних доручень (а.с.29-250, том 1, а.с.1-111, том 2).

Відтак, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум єдиного внеску контролюючим органом до такого платника можуть бути застосовуються штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених чинним законодавством.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (далі - Інструкція №449).

У відповідності до пунктів 1, 2 розділу VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

У пункті 4 розділу VII Інструкції № 449 зазначено, що факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені в підпункті 2 пункту 2 цього розділу, посадова особа органу доходів і зборів оформлює актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів. Такий акт про порушення надсилається (вручається) платнику разом із рішенням про застосування штрафних санкцій.

Таким чином, Інструкцією не передбачено, що єдиною підставою для прийняття рішення про застосування штрафу, зазначеного у підпункті 2 пункту 2 розділу VII Інструкції № 449, є акт. Відтак, доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення у зв`язку з непроведенням перевірки та нескладенням акта перевірки суд відхиляє.

У підпункті 2 пункту 2 розділу VII Інструкції №449 зазначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Для платників, зазначених у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, - календарний квартал.

Відповідно до пункту 5 Інструкції №449 на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Згідно абзацу першого підпункту другого частини шостої розділу VI Інструкції №449, платники, визначені підпунктом 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, сплачують єдиний внесок один раз на квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожен місяць такого кварталу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Позивач вказує на незрозумілість та неправильність розрахунку штрафної санкції, доданого до оскаржуваного рішення, однак не зазначає в чому полягає така неправильність розрахунку штрафних санкцій. При цьому, у розрахунку вказано на дату нарахування позивачем єдиного внеску та період невчасної його сплати, за який нараховано штрафні санкції. А тому у позивача є можливість перевірити числові обрахування штрафних санкцій, які нараховані з урахуванням невчасно сплачених сум єдиного внеску.

Також позивач посилається на залежність від державного фінансування та продажу продукції, що впливає на вчасність сплати заробітної плати працівникам та сплати єдиного внеску. Однак з цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 12 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Щодо доводів позивача про те, що Державною податковою службою України несвоєчасно розглянуто скаргу підприємства від 06.03.2020 на оскаржуване в даній справі рішення, оскільки податковий орган прийняв рішення про залишення скарги без розгляду лише 13.04.2020 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9-13 Розділу VIII. Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Тимчасово, на період до 31 травня 2020 року (включно), зупиняється встановлений цим Законом строк розгляду скарг платників податків єдиного внеску, що надійшли/надійдуть до 31 травня 2020 року та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених частиною четвертою статті 25 цього Закону.

Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Таким чином, Державна податкова служба України, розглядаючи скаргу позивача на спірне рішення, не порушила строків розгляду цієї скарги, а тому позивач вважає помилково, що його скарга задоволена податковим органом у відповідності до приписів частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Крім того, позивач вважає, що оскаржуваним рішенням повторно накладено на підприємство штрафні санкції та нараховано пеню з урахуванням прийнятих податковим органом 22.01.2019 рішень №, № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 31.01.2017 до 21.01.2019 на загальну суму 631262,25 грн. (а.с.126-127, том 2). У наведених рішеннях податкового органу штрафні санкції та пеня нараховані за період невчасної сплати єдиного внеску з 31.01.2017 до 21.01.2019, а в оскаржуваному рішенні за період з 31.10.2017 до 17.01.2020. З наданих суду розрахунках штрафних санкцій до цих рішень слідує, що штрафні санкції та пеня нараховані у рішеннях від 22.01.2019 рішень №, № на підставі невчасної сплати нарахованого єдиного внеску протягом 17 січня 2017 року - 10 жовтня 2017 року (а.с.136-139, том 2), а у рішенні від 30.01.2020 № на підставі невчасної сплати нарахованого єдиного внеску за період з 10 жовтня 2017 року по 17 вересня 2018 року (а.с.14-18, том 1). Відтак, відсутня повторність нарахування штрафних санкцій та пені у наведених рішеннях контролюючого органу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що під час розгляду даної справи позивачем не було надано доказів своєчасної сплати єдиного внеску за період з 31.10.2017 до 17.01.2020, у зв`язку з чим до останнього застосовані штрафні санкції та нарахована пеня згідно з рішенням № від 30.01.20120 в загальному розмірі 928329,77 грн.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Волиньвугілля" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30 січня 2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного підприємства "Волиньвугілля" до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30 січня 2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску слід відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Державне підприємство "Волиньвугілля" (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Луцька, 1, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя В.Д. Ковальчук