Справа № 370/1429/20
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 вересня 2020 року м. Київ № 370/1429/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання незаконною бездіяльності державного реєстратора, скасування рішень,

у с т а н о в и в:

04.08.2020, до Київського окружного адміністративного суду з Макарівського районного суду Київської області в порядку ст.29 КАСУ надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання незаконною бездіяльності державного реєстратора, скасування рішень, яка згідно з даних витягу протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.20, була розподілена на суддю Брагіну О.Є.

Ухвалою суду від 06.08.2020 позовна зава була залишена без руху, заявникові визначено десятиденний строк з моменту одержання її копії для усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: всіх відповідачів (державного реєстратора Семенчука С.Ф.; Головного територіального управління юстиції у Київській області); їх прізвищ, імен та по-батькові- фізичних осіб; повне найменування для юридичних осіб; поштової та електронної адрес; РНОКПП, коду ЄДРПОУ відносно юридичної особи; засобів зв`язку; з викладенням обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, якими ці обставини підтверджені, зокрема, підстави незгоди з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг, яким встановлена відсутність обов`язку відповідача- державного реєстратора ОСОБА_2 по повідомленню позивачки про недоліки поданих для державної реєстрації документів, що ОСОБА_3 було покладено в основу звернення до суду; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявниці прийнятими рішеннями з розкриттям змісту порушених прав та подання суду квитанції про сплату судового збору за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 4204 грн.

На виконання вимог ухвали, 14.08.2020 ОСОБА_1 надіслала оновлену позовну заяву без зазначення даних відповідача ОСОБА_2 , його поштової адреси та засобів зв`язку; посадових осіб відповідачів 2 та 3. Також, позивачка надіслала клопотання про витребування даних про поштову адресу, засоби зв`язку та РНОКПП відповідача - державного реєстратора ОСОБА_2 та звільнення її від сплати судового збору з копіями диплому серії 12 ДСК № 239188 від 21.06.2013 про її перепідготовку за кваліфікацією вчителя англійської мови, довідки Макарівської районної філії Київського обласного центру зайнятості № 8 від 22.01.2020 про перебування позивачки у статусі безробітної з 10.01.2020, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №47 від 27.02.2020 та №179 від 26.06.2020 про відсутність інформації про доходи позивачки.

За результатом дослідження поданих документів, ухвалою суду від 17.08.2020, відмовлено позивачці у задоволенні клопотань про витребування доказів та про звільнення її від сплати судового збору, а також продовжено їй строк для усунення недоліків на п`ять днів з моменту одержання копії ухвали суду.

26.08.2020, в порядку усунення недоліків позовної заяви, позивачкою було надіслано оновлену позовну заяву, яка по формі та змісту ідентична первинному позову та клопотання про звільнення її від сплати судового збору та надіслання їй копій її клопотання та оновленого позову з відміткою канцелярії КОАС про їх одержання.

За результатом дослідження поданої заяви та клопотання, суд констатує повне виконання вимог судового рішення, яке набуло законної сили, що є підставою для повернення позову з усіма приєднаними до нього документами, у зв`язку з чим звертає увагу на таке:

положеннями ч. ст. 14 Конституції України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вказана норма кореспондується зі ст.370 КАСУ. Ухвала суду, згідно ст.241 КАСУ є різновидом судового рішення.

Згідно ч.5 ст. 44 КАСУ, учасник справи зобов`язаний виявляти повагу до суду; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені судом, не приховуючи їх.

Практика Європейського суду з прав людини, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23.02.2006, є джерелом права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його правами та обов`язками. У рішенні Європейського суду з прав людини "Чуйкіна проти України" ((CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) 13 січня 2011 року ОСТАТОЧНЕ) вказано, що "стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28- 36, Series A № 18)".

Доступ до правосуддя включає не лише можливість подати заяву до суду, йому відповідає обов`язок суду розглянути справу по суті з винесенням остаточного рішення по справі, яке підлягає обов`язковому виконанню. Виконання в розумний термін також є невід`ємною частиною права на доступ до суду.

У 1975 році, під час вирішення справи Golder проти Сполученого Королівства (№4451/70, рішення від 21 лютого 1975 року) ЄСПЛ вперше дійшов висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була б безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні за наслідками розгляду цієї справи ЄСПЛ закріпив правило, що частина перша статті 6 Конвенції містить у собі невід`ємне право особи на доступ до суду. Таким чином, стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду.

В той же час, рівень доступу, наданий національним законодавством, повинен бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права, тому право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У зазначеній вище справі Golder проти Сполученого Королівства ЄСПЛ наголосив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Під законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає встановлені законом строки давності, заходи забезпечення позову та нормативне регулювання права звернення до суду.

Верховний Суд у справі №705/5060/18 акцентував увагу на тому, що "Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті.

Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності".

Суд нагадав, що "... національні органи влади, зокрема суди, мають вирішувати проблеми тлумачення внутрішнього законодавства, їх роль обмежується перевіркою відповідності результатів такого тлумачення Конвенції.

Далі Верховний Суд зазначив: "Отже, залишаючи позовну заяву без руху, позивач був поінформований про обов`язок виправити недоліки вказаної заяви, а саме: привести її зміст та форму до вимог процесуального законодавства. Отже, оскільки він (позивач) не подав позовну заяву, яка повинна відповідати вимогам закону, і таким чином, не вичерпав наявних засобів захисту свого права, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення".

У зв`язку з цим варто також звернути увагу і на рішення Європейського суду у справі Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства, в якій ЄСПЛ висловив правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами може визнаватися таким, що має легітимну мету.

Також у рішеннях від 8 грудня 1983 року у справі Аксен проти Німеччини, заява №8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі Варела Ассаліно проти Португалії, заява №64336/01) судом вказано, що у певних випадках, при вирішенні справи, влада, керуючись "міркуваннями ефективності й економії часу розгляду справи має право допускати дії, яким встановлюється порядок розгляду справи та вирішення спору".

Крім того, у рішенні у справі Жоффр де ла Прадель проти Франції, Європейський суд вказав на необхідність додержання процедурних передумов звернення до суду. Суд підкреслив, що "згідно Конвенції кожна держава-учасниця має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух".

Саме ця справа була покладена в основу рішень Верховного Суду у справах №№ 705/3875/17 та 705/5060/18

Так, заявниця на власний розсуд та свідомо розпорядилась своїм правом та не надала суду усіх витребуваних документів, в тому числі: позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: РНОКПО відповідача 1; викладення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, якими ці обставини підтверджені, зокрема, підстави незгоди з висновком Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг, яким встановлена відсутність обов`язку відповідача - державного реєстратора ОСОБА_2 по повідомленню позивачки про недоліки поданих для державної реєстрації документів, що ОСОБА_3 було покладено в основу звернення до суду; зазначення місця знаходження оригіналів документів, копії яких долучено до позовної заяви; обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявниці прийнятими рішеннями з розкриттям змісту порушених прав та подання суду квитанції про сплату судового збору за п`ять вимог немайнового характеру у розмірі 4204 грн.

Вказані документи були обов`язковою передумовою для вирішення питання про можливість відкриття провадження у справі та витребувані із розрахунком того, що дана категорія справ розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, а ефективний розгляд справ, який є основним завданням адміністративного судочинства, забезпечується в тому числі, і належною підготовкою справи з дотриманням положень про її відкриття, економії часу для своєчасного ухвалення рішення.

За приписами частини четвертої статті 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Щодо клопотання позивачки про звільнення її від сплати судового збору та надіслання їй копії її клопотання та оновленої позовної заяви з відміткою про їх отримання, суд зазначає наступне:

питання про звільнення від сплати судового збору судом було розглянуто та вирішено ухвалою суду від 17.08.2020.

Положеннями ст.45 КАСУ на учасника справи законом покладена заборона щодо зловживання процесуальними правами. До дій, які суд може розцінити як зловживання процесуальними правами відноситься подання клопотання для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин. Оскільки у повторно поданому клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявницею не зазначені нові підстави та/або обставини, суд вважає такі дії - зловживанням учасником справи своїми правами, у зв`язку з чим, подане клопотання підлягає поверненню без розгляду.

В іншій частині клопотання також підлягає поверненню заявниці без розгляду на підставі ч.2 ст.167 КАС України, оскільки є очевидно безпідставним та необґрунтованим.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 (код - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до державного реєстратора Фастівської районної державної адміністрації Київської області Семенчука Станіслава Федоровича (код ЄДРПОУ - 04054642, м.Фастів, пл.Соборна, 1), Головного територіального управління юстиції у Київській області (ЄДРПОУ - 34481907, м.Київ, вул.Є.Сверстюка, 15), Міністерства юстиції України (ЄДРПОУ - 00015622, м.Київ, вул.Архітектора Городецького, 13) про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачці разом з усіма приєднаними до неї документами.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору, надіслання копії клопотання та оновленої позовної заяви з відміткою про їх отримання, - повернути позивачці без розгляду.

Копію ухвали направити позивачці для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали в порядку та строки, визначені 293,295 КАСУ.

Суддя Брагіна О.Є.