Справа № 640/10351/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2020 року м. Київ №640/10351/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

третя особа Національне агентство з питань запобігання корупції

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 вересня 2020 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКП: НОМЕР_2 ) з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів,28, ), в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 02.03.2020) просить суд:

- визнати рішення і дії військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани», згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2019 року № 446 "Про результати службового розслідування", а також наслідків цього дисциплінарного стягнення у вигляді зменшення розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 травня 2019 року № 464 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року" неправомірними і незаконними;

- скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) від 26 квітня 2019 року № 446 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «Суворої догани»;

- зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) внести зміни у наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року", здійснити перерахунок розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення в повному обсязі (з урахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги мотивовано тим, що протягом усього квітня місяця 2019 року (за винятком одного дня 08.04.2019) позивач фактично знаходився на лікуванні і тому був у встановленому порядку звільнений від виконання службових обов`язків та перебував поза межами військової частина НОМЕР_1 . Таким чином, позивач вважає, що в його діях відсутня вина а отже і склад правопорушення, тому прийняті відповідачем накази від 26 квітня 2019 року № 446 "Про результати службового розслідування" та від 03 травня 2019 року №464 «Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року» в частині зменшення розміру належного йому грошового забезпечення є незаконними і тому підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2020 суд ухвалив вийти зі спрощеного позовного провадження та здійснювати розгляд адміністративної справи №640/10351/19 за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні.

Відповідачем на виконання вимог суду про надання додаткових документів по справі було надано суду документи, які стосуються спірних правовідносин, разом з тим, відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 03 вересня 2020 року позивач позовні вимоги підтримав повністю та надав суду додаткові письмові пояснення з приводу спірних правовідносин.

Представник відповідача в судове засідання 03 вересня 2020 року не з`явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 03 вересня 2020 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

01 липня 2013 року набув чинності укладений зі ОСОБА_1 на 7 років Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, згідно наказу Першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.02.2013 №66 (далі - Контракт).

З 17 жовтня 2017 року згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2017 № 226 ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді старшого офіцера відділу комплектування офіцерами управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із чим перебуває у військовій частині НОМЕР_1 на всіх видах забезпечення, що підтверджується копією витягу із наказу № 226.

Згідно Акту службового розслідування, копія якого наявна в матеріалах справи, на підставі довідки начальника поліклініки Дніпропетровського, військового госпіталю (військової частини НОМЕР_4 ) та рапорту старший офіцер відділу комплектування офіцерським складом управління персоналу штабу полковник В. Трібель був звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від виконання службових обов`язків в зв`язку з хворобою на період з 29.03.2019 по 02.04.2019 року.

03.04.2019 року під час перевірки особового складу було встанови відсутність на службі полковника В. Трібеля. ТВО начальника відділу комплектування офіцерським складом управління персоналу штабу по команді надав рапорт про факт відсутності на службі полковника В. Трібеля.

Окрім того, як зазначено у вказаному акті, 03.04.2019 року полковник В. Трібель фактично знаходився за межами Дніпропетровського гарнізону, а саме у місті Києві, про що свідчить відправлена ним 03.04.2019 року з міста Києва листівка, якою полковник ОСОБА_2 намагався інформувати про власну хворобу.

За висновками акта перевірки, своїми діями полковник В. Трібель порушив визначений Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України порядок виїзду офіцерів за межі Гарнізону.

В результатові встановлених обставин, відповідачем було складено Наказ від 26.04.2019 №446 "Про результати службового розслідування", яким вирішено полковнику ОСОБА_3 оголосити сувору догану, не виплачувати премію за квітень місяць 2019 року за невихід на службу без поважних причин в період з 03.04.2019 по 07.04.2019 та не виплачувати грошове забезпечення полковнику ОСОБА_3 за час відсутності на військовій службі без поважних причин за період з 03.04.2019 по 07.04.2019.

Також, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2019 №464 вирішено не виплачувати премію полковнику В. Трібелю за невихід на службу без поважних причин.

Позивач, вважаючи протиправними рішення та дії військової частини НОМЕР_1 , які виразилися у прийнятті зазначених вище наказів, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби).

Згідно зі статтею 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

-бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут), встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

- додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

- бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

- додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

- виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

- не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За змістом статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтями 68 та 69 Дисциплінарного статуту відповідно на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання, а на вищих офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у посаді.

За змістом Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2019 №446 вбачається, що за порушення вимог абзацу 2 ст. 11, статей 12, 14, 216, 254 частини 5 ст. 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 2 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що призвело до відсутності на військовій службі без поважних причин в період з 03.04.2019 по 07.04.2019 включно, виїзду за межі Дніпропетровського гарнізону без дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , порушення порядку проходження лікування, старшому офіцеру відділу комплектування офіцерським складом управління персоналу штабу полковнику ОСОБА_3 оголошено сувору догану.

Як встановлено в акті розслідування, ОСОБА_4 прибув до місця служби 08.04.2019 року, проте довідку про стан здоров`я встановленого зразка, яка надається медичним закладом, та є підставою командиру військової частини для видання наказу про звільнення військовослужбовця від виконання службових обов`язків, полковник ОСОБА_2 не представив, своїми діями полковник порушив визначений Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України порядок проходження лікування та звільнення військовослужбовців від виконання службових обов`язків по хворобі, а також порядок виїзду офіцерів за межі Гарнізону.

Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи наявна копія виписки з медичної книжки ОСОБА_1 за період з 03.04.2019 по 08.04.2019, в якій міститься запис про звільнення позивача від служби по 08.04.2019, до якої також долучено копію конверта з рапортом та квитанціями про надсилання листа на адресу військової частини НОМЕР_1 .

Так, відповідно до ст. 256 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», офіцери та військовослужбовці військової служби за контрактом, за висновком лікаря можуть залишатися для лікування на квартирах (удома). Про результати огляду хворих, характер поданої допомоги і призначення лікар робить відповідні відмітки в медичних книжках та видає довідки про стан здоров`я.

Враховуючи надані позивачем докази та відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку, що звільнення позивача від виконання службових обов`язків за станом здоров`я, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами є поважною причиною його відсутності на службі з 31.05.2019 по 02.06.2019

Що стосується висновків акта службового розслідування про виїзд позивача за межі Дніпропетровського гарнізону без дозволу командира військової частини НОМЕР_1 , то в додаткових пояснень до позовної заяви позивачем наголошено, що у вказаний період останній перебував на лікуванні (що також встановлено судом вище), окрім того, позивачем наголошено, що він вимушено проживає у м. Києві, оскільки його не було забезпечено відповідачем по місцю проходження служби у м. Дніпро службовим житлом, як встановлено приписами законодавства, з приводу чого в Солом`янському районному суді м. Києва перебуває цивільна справа №760/19536/19.

На переконання суду, наведені доводи позивача щодо обґрунтування підстав його виїзду за межі гарнізону міста Дніпро є обґрунтованими та спричинені об`єктивними обставинами, що склалася навколо його хвороби, відтак, Суд враховує вказані вище пояснення позивача щодо виїзду його за межі гарнізону м. Дніпро, враховуючи також, що спростувань останніх відповідачем не наведено.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо протиправності наказу військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2019 року № 446 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «Суворої догани».

Що стосується наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03 травня 2019 року №464 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року", яким вирішено не виплачувати премію полковнику В. Трібелю за невихід на службу без поважних причин та Наказу від 26.04.2019 №446 "Про результати службового розслідування" в частині невиплати премії за квітень місяць 2019 року за невихід на службу без поважних причин в період з 03.04.2019 по 07.04.2019 та не виплати грошового забезпечення полковнику ОСОБА_3 за час відсутності на військовій службі без поважних причин за період з 03.04.2019 по 07.04.2019, суд зазначає наступне.

Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом статті 9 названого Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260), яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

-штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

За змістом пункту 9 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Згідно з пунктом 15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до пункту «в» статті 27 Дисциплінарного статуту до офіцерів застосовується таке заохочення як грошова премія.

Згідно з пунктами 1, 3 та 5 розділу ХVI Порядку №260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються, зокрема, у випадку невиходу на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Таким чином, відповідно до вищевказаних законодавчих приписів:

- грошове забезпечення військовослужбовцю виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою і не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

- премія, яка є частиною грошового забезпечення військовослужбовця, не виплачується йому через відсутність службі без поважних причин.

Судом встановлено, що підставою для невиплати відповідачем позивачу премії за квітень місяць 2019 року та грошового забезпечення за період з 03.04.2019 по 07.04.2019 слугував викладений в акті службового розслідування висновок про відсутність ОСОБА_1 на службі з 03.04.2019 по 07.04.2019 без поважних причин.

Однак, такий висновок спростовується наданими позивачем документами, а саме випискою з медичної книжки, про що судом зазначено вище та надано оцінку відповідним обставинам справи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що звільнення позивача від виконання службових обов`язків за станом здоров`я є поважною причиною його відсутності на службі з 03.04.2019 по 07.04.2019 та свідчить про відсутність підстав для невиплати йому грошового забезпечення за цей період, а також премії за квітень 2019 року.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання рішення та дій військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани», згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2019 року № 446 "Про результати службового розслідування", а також наслідків цього дисциплінарного стягнення у вигляді зменшення розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 травня 2019 року № 464 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року" неправомірними і незаконними та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) від 26 квітня 2019 року № 446 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «Суворої догани».

Необхідно зауважити, що відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За приписами ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) внести зміни у наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року", здійснити перерахунок розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення в повному обсязі (з урахуванням виплачених сум).

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКП: НОМЕР_2 ) задовольнити повністю.

2. Визнати рішення і дії військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема накладення дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани», згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2019 року № 446 "Про результати службового розслідування", а також наслідків цього дисциплінарного стягнення у вигляді зменшення розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 травня 2019 року № 464 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року" - протиправними.

3. Скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 від 26 квітня 2019 року № 446 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «Суворої догани».

4. Зобов`язати відповідача - військову частину НОМЕР_1 внести зміни у наказ командира військової частини НОМЕР_1 "Про преміювання військовослужбовців за квітень 2019 року", здійснити перерахунок розміру належного ОСОБА_1 грошового забезпечення за квітень 2019 року та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму грошового забезпечення в повному обсязі (з урахуванням виплачених сум).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.09.2020 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа