Справа № 520/6399/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

03.09.2020 р. № 520/6399/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Мурадли А.І.

за участі представників сторін:

позивача - Гуляєва А.В.

відповідача - не прибув

ІІІ - особи Литвина А.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича (вул. Незалежності, буд. 48,смт. Печеніги, Харківська область,62801), Печенізької районної державної адміністрації Харківської області (вул. Незалежності, буд. 48,смт. Печеніги, Харківська область,62801, ) з участю третьої особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування реєстраційної дії державного реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною і скасувати реєстраційну дію, вчинена 07.02.2020 року державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряном Гамлетом Аветіковичем «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації», номер запису № 8053431, а саме державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл», ідентифікаційний код 34706364, місцезнаходження: 61177, Харківська обл., місто Харків, вул. Залютинська, буд. 4.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г. А. 07.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємств та громадських формувань внесено запис за № 8053431 про проведення державної реєстрації припинення Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр Макс-Велл за спрощеною процедурою шляхом його ліквідації.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, в рішенні від 12.10.1978 у справі «Занд проти Австрії» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 685/1346/15-а.

Згідно з частиною 1 статті 111 Цивільного кодексу України, якою передбачено порядок ліквідації юридичної особи, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Суд вважає, що без правової оцінки відносин між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий онкологічний та кардіологічний центр «Макс-Велл» (в даному випадку роботодавцем) спір не може бути вирішено, а майнове право не може бути захищене ефективно.

Відповідно до частини другої статті 104 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» № 755-IV встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. В той же час, якщо процедуру ліквідації не було здійснено належним чином, то внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення цієї юридичної особи не тягне її припинення, а також припинення права власності на її майно. У подібних випадках до Єдиного державного реєстру вносяться зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, яке набрало законної сили (пункт 2 частини 1 статті 25 цього ж Закону).

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до Єдиного державного реєстру суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/6286/15 та у постановах Верховного Суду від 06.08.2019, у справі №825/529/16, від 31.07.2019 у справі №805/3182/16-а та від 18.04.2019 у справі №813/3146/16.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Вищенаведена прогалина заповнена правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 20.09.2018 у справі № 813/6286/15 шляхом застосування аналогії закону. Велика Палата Верховного Суду у тій справі виходила із того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Оскільки спірні правовідносини у межах даної справи були найбільш наближеними до правовідносин, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.

У справі № 813/6286/15, яку переглядала Велика Палата Верховного Суду, як і у справі, що розглядається, позивач звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій реєстраційної служби щодо внесення до Єдиного державного реєстру реєстраційного запису про припинення юридичної особи, що в свою чергу свідчить про подібність правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в зазначеній вище правовій ситуації суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, спір у даній справі підлягає розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, то суд приходить до висновку про необхідність закрити провадження по даній справі.

Керуючись п.1. ч.1 ст.238 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Гамлета Аветіковича (вул. Незалежності, буд. 48,смт. Печеніги, Харківська область,62801), Печенізької районної державної адміністрації Харківської області (вул. Незалежності, буд. 48,смт. Печеніги, Харківська область, 62801, ) з участю третьої особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування реєстраційної дії державного реєстратора.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 04 вересня 2020 року.

Суддя А.В.Зінченко