Справа № 420/5116/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5116/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання - Любімова О.Є.

за участі сторін:

представника позивача - Корнєєва В.В. (адвокат, за ордером)

представника відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 332-324/К-02/8-1500/20 від 31 січня 2020 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % пенсії померлого годувальника, починаючи з 17.01.2020 року, враховуючи постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року (справа № 2-а-1657/10/1512);

3) стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 03.08.2015 року.

Позивач вказує, що за життя її чоловік, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував пенсію, яка не відповідала вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що було підтверджено Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду 22.12.2011 року (справа№2-а-1657/10/1512) та Ухвалою Вищого адміністративного суду України №К/9991/60267/12 від 07.02.2013 року.

З 10 серпня 2015 року позивача було переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно листа управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси №434/К-01 від 13.11.2017 року, позивачці призначена пенсія по втраті годувальника в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Як вказує позивач, її пенсія згідно розрахунку складається з двох частин: основний розмір (50% від заробітку померлого чоловіка, згідно Постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210) та щомісячна компенсація у розмірі 113,88 грн., згідно тієї ж Постанови КМУ.

Не погоджуючись з таким розрахунком пенсії, позивач неодноразово зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, та отримувала відповіді про відсутність підстав для перерахунку пенсії згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2011 року (справа№2-а-1657/10/1512). Відповідач повідомляв, що перерахунок пенсії чоловікові позивачки було зроблено за період з 09.05.2010 року по 22.07.2011 року, однак позивач із цим не погоджується, адже кінцевої дати в постанові Одеського апеляційного адміністративного суду та ухвалі Вищого адміністративного суду України не визначено.

Позивач зазначає, що у січні 2018 року рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2011 року було частково виконано, виплачено недоплачену її чоловікові різницю до недорахованої пенсії за період з 09.05.2010 по 22.07.2011 рр.

Однак, як вказує позивач, розмір пенсії її чоловіка, з якого повинен робитися розрахунок її пенсії у зв`язку з втратою годувальника, залишився на рівні, який був до моменту набуття чинності постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2011 року. У зв`язку із цим, 17.01.2020 року позивач знову звернулась до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії по втраті годувальника. Проте, рішенням від 31.01.2020 року відповідач відмовив у перерахунку пенсії по втраті годувальника у розмірі 50% пенсії померлого годувальника, обґрунтувавши свою відмову відсутністю підстав для такого перерахунку. У відповіді від 30.04.2020 року відповідач також зазначив, що пенсію позивача обчислено відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % пенсії померлого годувальника протиправними та такими, що суперечать законодавству.

Позивач стверджує, що розмір її пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до ст. 37 Закону України № 1058, ст. 54 Закону України № 796-XII, п. 11 Порядку № 1210, має становити 50 відсотків пенсії померлого годувальника.

З наведених підстав позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає порушеним своє право на пенсію, гарантоване ст. 46 Конституції України.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року, після усунення недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою від 30 червня 2020 року суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в частині, що стосується предмету спору, для долучення до матеріалів справи, у т.ч. матеріалів щодо розгляду звернення про перерахунок пенсії та прийнятого рішення № 332-324/К-02/8-1500/20 від 31 січня 2020 року.

17 липня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву разом з витребуваними судом доказами (а.с. 83-125).

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне. Так, відповідач зазначив, що позивач отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі відшкодування фактичних збитків з урахуванням заробітної плати годувальника 4841,29 грн. та її розмір становить 2534,53 грн., де: 2420,65 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (50% від заробітку годувальника); 113,88 грн. - щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї годувальника.

Відповідач зазначив, що пенсію позивача по втраті годувальника, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислено із заробітної плати годувальника за роботу в зоні відчуження у 1988 році. Пенсія обчислена відповідно до вимог чинного законодавства та підстав для проведення перерахунку немає.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались, клопотання та додаткові докази не надходили.

У судове засідання 30 серпня 2020 року з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням вищенаведеного, суд ухвалив рішення розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вдовою ліквідатора 1 категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується НОМЕР_3 від 03 серпня 2015 року, виданим Одеською обласною державною адміністрацією (а.с. 44-46).

На підставі заяви про перехід на пенсію по втраті годувальника, розпорядженням УПФУ у Київському районі Одеської області № 136281 від 04 вересня 2015 року, ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі фактичних збитків; дата перерахунку 10.08.2015 року (а.с. 88-90).

Згідно розрахунку пенсії, наведеного в розпорядженні № 136201 від 04 грудня 2015 року, станом на 01 вересня 2015 року розмір пенсії визначено з розрахунку 50 % від заробітку годувальника, що складало: 2068,92 - основний розмір пенсії від середнього заробітку; 113,88 грн. - щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї годувальника (а.с. 121).

Не погоджуючись з таким розрахунком пенсії, позивач неодноразово зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення перерахунку пенсії, зокрема на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року № 2-а-1657/10/1512.

Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та виплату пенсії за період з 22 травня 2008 року по 08 травня 2010 року залишено без розгляду. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату з 09 травня 2010 року ОСОБА_2 як інваліду ІІ групи, 1 категорії основної пенсії, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 49,50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, забезпечивши відповідні виплати з відрахуванням раніше виплачених сум (а.с. 57-60).

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з листом щодо роз`яснення обчислення її пенсії по втраті годувальника та здійснення перерахунку пенсії з серпня 2015 року в порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512 (а.с. 51).

У відповідь на вказане звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 31 січня 2020 року № 332-324/К-02/8-1500/20 повідомило позивачу, що вона отримує пенсію по втраті годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі відшкодування фактичних збитків з урахуванням заробітної плати годувальника 4841, 29 грн. та її (пенсії) розмір становить 2534,53 грн., де: 2420,65 грн. - розмір пенсії по втраті годувальника (50% від заробітку годувальника); 113,88 грн. - щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї годувальника. Розмір пенсії визначено правильно та відповідно чинному законодавству. Підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 53).

Також у відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначено, що пенсія ОСОБА_2 була перерахована на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512 лише за певний період, а саме з 09.05.2010 року по 22.07.2011 року.

У березні 2020 року позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо роз`яснення обчислення пенсії по втраті годувальника та здійснення перерахунку пенсії з серпня 2015 року в порядку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512 (а.с. 54).

У цьому зверненні позивачем висловлено зауваження до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31 січня 2020 року № 332-324/К-02/8-1500/20 стосовно періоду перерахунку пенсії на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року № 2-а-1657/10/1512, а саме з 09.05.2010 року по 22.07.2011 року, оскільки в рішенні суду такого терміну не зазначено.

Листом від 30 квітня 2020 року № 12003-8003/К-03/8-2600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивачу про наступне. Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210. Розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначається за формулою, зазначеною в пункті 9 Порядку № 1210.

Пенсію у зв`язку з втратою годувальника обчислено із заробітної плати годувальника за роботу в зоні відчуження в жовтні 1988 року.

З 01.05.2020 постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 (далі - постанова №251) передбачено проведення перерахунку пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", шляхом застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

На виконання постанови № 251 проведено перерахунок пенсії позивача. Розмір пенсійної виплати станом на 01.05.2020 року становить 2800,80 грн., де: 2686,92 грн. - розмір пенсії, 113,88 грн. - щомісячна компенсація за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пенсію обчислено відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 56).

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач оскаржує не здійснення відповідачем перерахунку пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50 % пенсії померлого годувальника, враховуючи постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 01.01.2015 року, чинній на момент переходу позивача на пенсію по втраті годувальника), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Отже, на час переходу позивачки на пенсію по втраті годувальника, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" було надано право Кабінету Міністрів України визначати розміри пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії). Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Згідно підпункту 4 пункту 11 Порядку № 1210, мінімальний розмір пенсії становить для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частинами.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує з приводу того, що позивач має право на пенсію по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визначення розміру пенсії по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

17 січня 2020 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника, наполягаючи на тому, що розмір пенсії по втраті годувальника має складати 50% пенсії, що була призначена її чоловіку згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512.

Судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та виплату пенсії.

Позовні вимоги до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про перерахунок та виплату пенсії за період з 22 травня 2008 року по 08 травня 2010 року залишено без розгляду.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату з 09 травня 2010 року ОСОБА_2 як інваліду ІІ групи, 1 категорії основної пенсії, виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 49,50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розміру мінімальної пенсії за віком, забезпечивши відповідні виплати з відрахуванням раніше виплачених сум (а.с. 57-60).

З матеріалів справи судом також встановлено, що на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512 органами Пенсійного Фонду України проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 09 травня 2010 року по 22 липня 2011 року.

23 липня 2011 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Отже, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 745 від 23 липня 2011 року, перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512, проведений за період з 09 травня 2010 року по 22 липня 2011 року. Такі дії Пенсійного фонду ним за життя оскаржені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Таким чином, з 23 липня 2011 року відбулися зміни в законодавстві щодо розміру виплати пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відтак постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512 підлягала виконанню по 23 липня 2011 року.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, у постановах від 31.03.2014 у справі №21-37а14, від 02.06.2015 у справі №21-317а15 та Верховного Суду в постановах від 08.05.2019 по справі № 385/1319/15-а, від 17.10.2019 року по справі №180/110/17.

Вирішуючи цей спір суд виходить із того, що пенсія позивачки по втраті годувальника має похідний характер від пенсії самого годувальника, тому ОСОБА_1 не належить право вимагати виплати пенсії у розмірі, який був змінений на законних підставах за життя годувальника.

Також суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

За таких обставин, суд не приймає доводів позивача про обов`язок відповідача здійснювати нарахування їй пенсії згідно постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2011 року по справі № 2-а-1657/10/1512, якою встановлені розміри пенсії чоловіка позивачки, оскільки ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на підставі яких постановлено судове рішення, в подальшому викладені в новій редакції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 17.10.2019 року по справі №180/110/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

У зв`язку з відмовою у позові, розподіл судових витрат на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ).

Повний текст рішення складено та підписано судом 07 вересня 2020 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.