Справа № 521/19804/16-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. м.ОдесаСправа № 521/19804/16-а

Категорія: 600070000 Головуючий в 1 інстанції: Плавич І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Малиновському районі м. Одеси (далі УПФ України в Малиновському районі м. Одеси) про:

- визнання протиправними дії (бездіяльність) УПФ України у Малиновському районі м. Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від суми місячного заробітку;

- зобов`язання УПФ України у Малиновському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної в 1997 році пенсії на підставі довідки №153 від 12 жовтня 2016 року, виданої прокуратурою Одеської області у розмірі 90% від суми місячного заробітку начальника слідчого управління 17 916 грн. 16 коп. та визначити розмір цієї пенсії 16 124 грн. 54 коп. та визначити період перерахунку з 01 січня 2016 року без обмеження її граничного розміру.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії УПФ України у Малиновському районі міста Одеси щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від суми місячного заробітку.

Зобов`язано УПФ України у Малиновському районі міста Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки №153 від 12 жовтня 2016 року, виданої прокуратурою Одеської області у розмірі 90% від суми місячного заробітку начальника слідчого управління у розмірі 17 916,16 гривень, визначити розмір цієї пенсії у розмірі 16 124,54 грн. та визначити період перерахунку з 01 січня 2016 року без обмеження її граничного розміру.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, УПФ України в Малиновському районі м. Одеси подало апеляційну скаргу, в якій ставилось питання про скасування судового рішення, в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу Малиновського ОУПФ України в м. Одесі задоволено.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 року - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФ України в Малиновському районі м. Одеси про перерахунок пенсії відмовлено у повному обсязі.

09 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просить:

- задовольнити заяву про перегляд за виключними обставинами рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року по справі 521/19804/16-а за позовом ОСОБА_1 до УПФ України у Малиновському районі міста Одеси про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії;

- скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року по справі №521/19804/16-а та прийняти нове судове рішення, яким залишити апеляційну скаргу УПФ України в Малиновському районі м. Одеси без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 зазначає, що ухвалюючи постанову від 22 березня 2017 року про відмову у задоволенні позовних вимог, Одеський апеляційний адміністративний суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність акту Кабінету Міністрів України, яким би були визначені підстави та порядок такого перерахунку.

Заявник зазначає, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року визнано неконституційними положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Конституційним Судом встановлено, що ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних працівників, які проходять службу в органах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Заявник вважає, що Одеський апеляційний адміністративний суд застосував у спірних правовідносинах положення Закону (ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру"), яке в подальшому визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019, а тому в даному випадку є підстави для перегляду вказаної постанови апеляційного суду за виключними обставинами.

24 липня 2020 року ГУПФ України в Одеській області подало заперечення на заяву, в якому зазначило, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 на спірні відносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Розглянувши доводи заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року та дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Зі змісту постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року вбачається, що скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, повідомляючи позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов на підставі того, що 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ, крім, ч.ч.3, 4, 6 та 11 ст. 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року. Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені ст. 86 Закону №1697-VІІ, відповідно до ч.20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вже зазначалось вище, підставою для звернення в даному випадку позивача із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року став факт прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019, згідно якого визнано такими, що не відповідають Конституції України положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому ч.ч.2, 3 та 4 цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 152 Конституції України закріплено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно із ст. 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019, положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року вбачається, що дія ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, втратила чинність з 13 грудня 2019 року, та не має зворотної сили.

В свою чергу, дія положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, в первинній редакції, яка передбачає перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, застосовується саме з 13 грудня 2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12 грудня 2019 року включно.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку призначеної, як працівнику прокуратури, пенсії у зв`язку із підвищенням розміру посадових окладів працівників прокуратури на підставі довідки прокуратури Одеської області №153 від 12 жовтня 2016 року.

При цьому, звертаючись з позовом до суду, позивач просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року.

В свою чергу, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві, що виникли до 13 грудня 2019 року, а саме в період з січня 2016 року.

Слід зазначити, що на час виникнення спірних правовідносин положення ст. 50-1 Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року втратили чинність, окрім ч.ч.3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосуються питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Втрата чинності положень ст. 50-1 Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, зокрема, ч.18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, унеможливлює проведення перерахунку пенсії на підставі цієї норми, оскільки в іншому випадку це є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14 жовтня 2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28 грудня 2014 року), на час виникнення спірних правовідносин, також не передбачали проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Станом на час звернення позивача до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, ні Закон України "Про прокуратуру" 1991 року (в редакції чинній з 01 січня 2015 року до 15 липня 2015 року), ні Закон України "Про прокуратуру" 2014 року не встановлювали конкретних умов для проведення перерахунку пенсії, а лише декларували можливість перерахунку пенсії на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України "Про прокуратуру" 1991 року, так і за Законом України "Про прокуратуру" 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених за цими Законами.

За відсутності з 01 січня 2015 року умов та порядку для проведення перерахунку пенсії, призначеної за Законом України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, втрату чинності ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року (в частині, якою Кабінету Міністрів України було надано повноваження визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсій призначених за цим законом), а також враховуючи відсутність нормативного врегулювання Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури на виконання вимог ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, апеляційний суд вважає правильним висновок, викладений у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року про правомірність дій пенсійного органу та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачеві.

Судова колегія, крім іншого, вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосувались саме зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції яка діяла на час призначення йому пенсії, а саме 2001 року та обґрунтовувались наявністю права на перерахунок пенсії з посиланням на приписи ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року, а тому, на думку судової колегії, що посилання Одеського апеляційного адміністративного суду в цій справі в постанові від 22 березня 2017 року на ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не вплинуло на правильність вирішення спору.

Крім того, ч.6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, з огляду на все вищевикладене, судова колегія зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивача.

В свою чергу, судова колегія зазначає, що продовження існування стану порушення прав, свобод чи інтересів позивача й після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом задля їх захисту, однак такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини в такий період часу не були предметом судового розгляду.

Крім того, відповідно до п.1 ч.5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При розгляді заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, апеляційним судом не встановлено в даній справі рішення, яке б підлягало виконанню та не було виконано.

Судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03 червня 2019 року у справі №818/1131/17, відповідно до якої із тексту імперативних приписів п.1 ч.5 ст. 361 КАС України слідує, що встановлена Конституційним судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення ще не виконане.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів п.1 ч.5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року за виключними обставинами.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 308, 310, 321, 325, 329, 361, 368, 369 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року за виключними обставинами.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.