Справа № 120/3935/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р. Справа № 120/3935/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.06.2020 року за № 7 щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на посаді тракториста з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року, як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутні дані про послідовну реорганізацію АТЗТ "Лан" на ТОВ "Лан";

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи на посаді тракториста в АТЗТ "Лан" з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період часу з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року працював на посаді тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в АТЗТ "Лан", та в цілому набув необхідний спеціальний (пільговий) стаж роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". У зв`язку з цим, як стверджує позивач, він 13.05.2020 року звернувся до відповідача із письмовою заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Проте, рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислузі років (далі Комісія) від 24.06.2020 року № 7, йому відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2000 року, оскільки відсутні дані про послідовну реорганізацію АТЗТ "Лан" на ТОВ "Лан", а також відсутні дані про ліквідацію без правонаступника АТЗТ "Лан". На переконання позивача, відповідач під час вирішення питання про зарахування вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу безпідставно не взяв до уваги подані письмові докази, а саме: трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 , архівну довідку про нарахування заробітної плати № 60 від 27.02.2020 року, а також архівну довідку про наявність наказів про прийняття позивача на роботу та звільнення за № 59 від 27.02.2020 року, якими підтверджено здійснення всіх соціальних відрахувань із його заробітної плати отриманої у зазначений період роботи, а також виконання робіт на посаді тракториста у АТЗТ "Лан". Вказує, що необґрунтоване неврахування вищевказаного періоду роботи до пільгового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує його право на належний соціальний захист. За таких обставин, позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, у зв`язку з чим і звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня її вручення для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Цією ж ухвалою витребувано у відповідача додаткові докази, необхідні для розгляду справи, а саме матеріали пенсійної справи позивача.

27.08.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача першочергово зазначив, що механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105. Згідно з п. 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Так, дійсно 13.05.2020 року позивачем подано до відповідача заяву про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за період з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року. Зазначає, що 24.06.2020 року, після дослідження усіх наданих позивачем документів, що підтверджували період роботи позивача з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року на посаді тракториста АТЗТ Лан, рішенням Комісії повідомлено про відсутність правових підстав зарахувати до пільгового стажу вищевказаний спірний період роботи, оскільки відсутні дані про послідовну реорганізацію АТЗТ "Лан" на ТОВ "Лан", а також відсутні дані про ліквідацію без правонаступника АТЗТ "Лан", що виключає можливість підтвердження вказаного періоду роботи позивача згідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Що ж до позовної вимоги про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, то представник відповідача додатково наголосив, що позивач із відповідною заявою про призначення такої пенсії не звертався, дане питання пенсійним органом не досліджувалось, а тому рішення про відмову у призначенні пенсії не приймалося. За таких обставин, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ч. 2, 3 ст. 263 КАС України розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи здійснюється судом у письмовому провадженні в строк не більше 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 13.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до ГУ ПФУ у Вінницькій області про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, додавши при цьому ряд наступних документів, а саме: трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 , архівну довідка про нарахування заробітної плати № 60 від 27.02.2020 року, а також архівну довідка про наявність наказів про прийняття позивача на роботу та звільнення за № 59 від 27.02.2020 року

За наслідком розгляду даної заяви, 24.06.2020 року рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, позивачу відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року в АТЗТ «Лан», що дає право на пільгове призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відсутні дані про послідовну реорганізацію АТЗТ "Лан" на ТОВ "Лан", а також відсутні дані про ліквідацію без правонаступника АТЗТ «Лан».

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон від 05.11.1991 року № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (ст. 12 Закону від 05.11.1991 року № 1788-XII).

Згідно із пунктом "в" пункту 1 статті 13 Закону від 05.11.1991 року № 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Аналогічні положення передбачені частиною 1 та пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон від 09.07.2003 року № 1058-IV), а саме: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, зокрема з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-XII та пунктом третім частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку, а також наявність необхідного стажу.

Так, постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 року за № 1231/13105 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Порядок № 18-1).

Згідно пункту 1 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, цей порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

В силу пункту 3 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Суд звертає увагу на те, що Комісія підтверджує стаж роботи лише на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2020 року відбулось засідання Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області на якому були розглянуті наступні письмові документи, а саме: трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , архівна довідка про нарахування заробітної плати № 60 від 27.02.2020 року, а також архівну довідка про наявність наказів про прийняття позивача на роботу та звільнення за № 59 від 27.02.2020 року, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи, а також відомості, що міститься в системі персоніфікованого обліку.

Так, 24.06.2020 року після дослідження усіх наданих позивачем документів, що підтверджували період роботи позивача з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року на посаді тракториста АТЗТ Лан, рішенням Комісії повідомлено про відсутність правових підстав зарахувати до пільгового стажу вищевказаний спірний період роботи.

Мотиви такого рішення свідчить, що єдиною підставою для відмови ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за віком стала відсутність документів щодо підтвердження послідовної реорганізацію АТЗТ "Лан" на ТОВ "Лан", а також відсутність даних про ліквідацію без правонаступника АТЗТ «Лан».

Надаючи оцінку наведеним вище твердженням відповідача, суд першочергово зазначає, що згідно вимог ст. 62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Зі змісту зазначених правових приписів слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 року по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 року по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 року по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 року по справі № 242/2536/16-а.

Так, на момент внесення у трудову книжку позивача спірних записів за № 10 та за № 11 у 1999 - 2001 роках, була чинна Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

З аналізу вказаних норм судом встановлено, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 10.09.1979 року, ОСОБА_1 з 01.02.1999 року був прийнятий трактористом, в порядку переведення, з ВТП "Діброва за згодою сторін в АТЗТ "Лан" (запис № 10, внесений на підставі наказу № 10 п. 1 від 01.02.1999 року та завірений печаткою АТЗТ "Лан").

У подальшому, 05.12.2001 року позивача було звільнено з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (запис № 11, внесений на підставі наказу № 64 п. 1 від 05.12.2001 року та завірений печаткою ТОВ "Лан").

Тобто, завірення записів печаткою щодо прийому на роботу та звільнення з роботи відрізняється в частині організаційно-правової форми суб`єкта господарювання, який проставив печатку (в першому випадку (прийняття на роботу) вказано "АТЗТ", в наступному випадку (звільнення з роботи) - "ТОВ").

Разом з тим, при оцінці трудової книжки та її записів в цілому, встановлено, що усі записи трудової книжки позивача містять належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірний період, як до моменту прийняття до АТЗТ "Лан" (запис № 9), так і після звільнення (запис № 12). При цьому, спосіб внесення цих записів, їх порядковість не дає підстав вважати, що мали місце будь-які дописування чи інші неправомірні дії з метою штучного (безпідставного) формування стажу позивача.

Натомість, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Вищевказане положення кореспондується з пунктом 11 Порядку № 18-1, де зазначено, що у разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

У той же час, суд зауважує, що документами, які підтверджують виконання робіт на посаді тракториста за період роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року у АТЗТ Лан, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах є також архівна довідка про нарахування заробітної плати № 60 від 27.02.2020 року, а також архівна довідка про наявність наказів про прийняття позивача на роботу та звільнення за № 59 від 27.02.2020 року, що видані Комунальною установою "Томашпільський районний трудовий архів".

Так, згідно архівної довідки від 27.02.2020 року № 59 встановлено, що наказом виконавчого директора АТЗТ "Лан" від 01.02.1999 року № 10 п. 1 ОСОБА_1 прийнято на роботу трактористом по переводу з ВТП "Діброва" з 01.02.1999 року. При цьому, іншим наказом виконавчого директора АТЗТ "Лан" від 05.02.2001 року № 64 тракториста ОСОБА_1 звільнено з роботи згідно поданої заяви за угодою сторін з 05.12.2001 року.

У даному випадку суд наголошує, що записи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1979 року, а також відомості архівної довідки від 27.02.2020 року № 59 в частині підстави для внесення запису, повністю збігаються як по даті та номеру прийнятого наказів, так і по організаційно-правовій формі суб`єкта господарювання - роботодавця АТЗТ "Лан", що прийняв відповідні накази.

Таким чином, відомості архівної довідки від 27.02.2020 року № 59, виданої Комунальною установою Томашпільський районний трудовий архів в повній мірі підтверджуються наявними записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.09.1979 року.

При цьому, відповідно до наступної архівної довідки від 27.02.2020 року № 60 зазначено, що у книгах нарахування заробітної плати працівникам АТЗТ "Лан" за 1999 року по 2001 рік значиться ОСОБА_1 (тракторист), ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вказано, що його заробітна плата становить: за 1999 рік (лютий - 40,88; березень - 77,74; квітень - 75,70; травень - 62,31; червень - 79,46; липень - 229,98; серпень - 88,69; вересень - 279,29; жовтень - 134,99; листопад - 60,95; грудень - 18,54); за 2000 рік (січень - 5,76; лютий - 66,25; березень - 103,86; квітень - 151,37; травень - 263,48; червень - 121,17; липень - 147,28; серпень - 380,73; вересень - 199,78; жовтень - 186,15; листопад - 62,97; грудень - 420,28); за 2001 рік (січень - 82,53; березень - 82,71; квітень - 1808,77; травень - 515,69; червень - 203,22; липень - 362,19; серпень - 157,00; вересень - 311,85; жовтень - 1 316,15; листопад - 45,58; грудень - 836,00).

Додатково зауважено, що у книгах нарахування заробітної плати грошова одиниця не вказана.

Натомість, в матеріалах пенсійної справи також міститься витяг індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , де міститься інформація про період роботи позивача в ТОВ «Лан» з лютого 1999 року по січень 2001 року, з березня по грудень 2001 року.

Однак, в даному випадку суд враховує те, що першочергово відповідні відомості щодо періоду роботи позивача в АТЗТ «Лан» підтверджені як записами трудової книжки так і архівними довідками, достовірність та належність яких не спростована відповідачем. При цьому обставини, які пов`язані з відсутністю даних про послідовну реорганізацію АТЗТ «Лан» в ТОВ «Лан» чи ліквідацію АТЗТ «Лан» не можуть ставитися в провину позивачу, оскільки до таких дій він не міг бути причетним.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку, що позивачем доведено факт зайнятості на посаді тракториста в АТЗТ "Лан" з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду щодо обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, покладання на позивача тягаря відповідальності за недоліки процедури здійснення записів трудової книжки, недоліки зміни організаційно-правової форми підприємства чи недоліки і неточності в документах щодо його ліквідації (реорганізації), які допущені самим роботодавцем, свідчить про нерозсудливість відповідача при виконанні ним державних функцій у спірних правовідносинах.

Підставою для підтвердження спеціального (пільгового) стажу, призначення пенсії та її перерахунку у подальшому є наявність пільгового стажу необхідного розміру. При цьому, відсутність даних про послідовну реорганізацію АТЗТ «Лан», за наявності доказів про підтвердження стажу роботи позивача у спірний період на зазначеному підприємстві, не може бути підставою для неврахування відповідного стажу.

У даному випадку, на думку суду, відповідач міг встановити факт зайнятості позивача у АТЗТ "Лан" у період з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року, так як в трудовій книжці міститься точні записи періодів роботи позивача трактористом-машиністом без будь-яких виправлень, що також підтверджується і наданими архівними довідками від 27.02.2020 року № 59 та № 60, наданих Комунальною установою "Томашпільський районний трудовий архів".

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 24.06.2020 року за № 7 щодо відмови в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Як наслідок, це рішення підлягає скасуванню.

Відповідно, задоволенню підлягає наступна похідна вимога позивача про зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи на посаді тракториста з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року в АТЗТ «Лан», як такого, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", то суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 9 (далі - Порядок № 22-1).

Згідно положень розділу 1 Порядку № 22-1, для призначення пенсії заявник подає до органу, що призначає пенсію відповідну заяву. Перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначений розділом ІІ Порядку № 22-1.

Положеннями пункту 2.23 Порядку № 22-1 передбачено, що документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

У відповідності до вимог пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Згідно пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З аналізу викладених норм слідує, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд зазначає, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів про те, що він звертався до відповідача з заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та щодо цієї заяви відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Як зазначив відповідач у своєму відзиві на позовну заяву, матеріали пенсійної справи позивача в ГУ ПФУ у Вінницькій області відсутні, оскільки позивач за призначенням пенсії не звертався.

У той же час як слідує з обставин даної справи, звернення позивача від 13.05.2020 року стосувалося підтвердження стажу роботи, та розглядалося Комісією у визначеному порядку. При цьому таке звернення не могло розцінюватися як заява про призначення пенсії, яка подається відповідно до Порядку № 22-1 до органу, що призначає пенсію. Тобто, фактично пенсійний орган відмовив заявнику не в призначенні пенсії, а в підтвердженні періоду роботи останнього з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року. Відповідно, право позивача на призначення пенсії наразі не є порушеним.

Принагідно суд зауважує, що позивач має право звернутися до відповідача з заявою про призначення пенсії встановленого зразка та надати необхідні документи відповідно до Порядку № 22-1, в тому числі і з урахуванням даного судового рішення.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислузі років Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24 червня 2020 року № 7 щодо відмови в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року, як такого, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період його роботи з 01.02.1999 року по 05.12.2001 року на посаді тракториста в АТЗТ «Лан» до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович