Справа № 640/18207/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 вересня 2020 року м. Київ № 640/18207/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення

примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправними дії та скасування постанови №60619018

від 21.07.2020,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визнання протиправними дії та скасування постанови №60619018 від 21.07.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2020 позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву залишено без руху і встановлено десятиденний строк для усунення недоліків в позовній заяві з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У вищезазначеній ухвалі суду від 11.08.2020 судом зазначено, що Суд зазначає, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом сплати суми судового збору у розмірі 2 102,00 грн та надання суду відповідних доказів сплати судового збору, надання суду обґрунтування строків звернення з даним позовом до суду стосовно заявлених позовних вимог та надати до суду докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

На виконання ухвали суду від 11.08.2020, позивачем 25.08.2020 подано заяву про усунення недоліків. До заяви додано пояснення щодо причин пропуску позивачем строку звернення до суду та надано докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

Суд зазначає, що доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду, позивачем не надано.

Разом із заявою про усунення недоліків, позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що згідно із пунктом 15 Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012 №678 Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву утримується за рахунок коштів Державного бюджету України. Вказано, що у зв`язку з тим, що у регіональному відділенні Фонду державного майна України по місту Києву недостатньо коштів на оплату судового збору за подання позовної заяви про стягнення заборгованості, який потрібно сплачувати з 1 листопада 2011 року відповідно до Закону України «Про судовий збір», просить суд зважити на важке фінансове становище та відстрочити сплату судового збору.

Розглядаючи подану позивачем заяву та заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказаною нормою встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення такої норми спрямоване на те, щоб сплата судового збору не була перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Водночас, згідно з статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, в силу вимог статті 8 Закону України "Про судовий збір", позивач не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Отже, з урахуванням наведеного та беручи до уваги, що заявник, є юридичною особою, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень тощо не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від такої сплати.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 26.01.2018 у справі № К/9901/854/17.

Відповідно до частини першої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, сплата судового збору є обов`язком заявника, а тому зловживання правом на відстрочення сплати судового збору є неприпустимим.

Аналізуючи зазначене у сукупності, суд приходить до висновку, що наведені останнім обставини в якості підстави для задоволення поданого клопотання не є достатніми для відстрочення сплати судового, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Повернути позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.