Справа № 440/3031/19
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р. Справа № 440/3031/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Донець Л.О. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 13.04.20 року по справі № 440/3031/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання наявності права на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення, визнання неправомірним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати наявність права у ОСОБА_1 на отримання пенсії, розрахованої з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію;

- визнати неправомірним та скасувати розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії, а саме: розрахованої з врахуванням індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію, яка визначається у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, починаючи з 01.06.2013 по день фактичної виплати донарахованої суми пенсії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17.

Зобов`язано ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії. В решті позову відмовлено.

20.02.2020 р. позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії ГУПФУ в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01.06.2013 р. по 31.12.2015 р.;

- зобов`язати ГУПФУ в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.06.2013 р. з врахуванням отриманої позивачем індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії без обмеження перерахунку пенсії строком до 31.12.2015 р., без обмеження перерахунку пенсії датою ухвалення та датою набрання судовим рішенням законної сили, до моменту втрати такого права у ОСОБА_1 .

Окремою ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання наявності права на отримання пенсії, розрахованої з урахуванням індексації грошового забезпечення, визнання неправомірним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Копію окремої ухвали направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19.

Про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 зобов`язано повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом 30 днів після отримання окремої ухвали.

На зазначену окрему ухвалу Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу. Свою незгоду з ухвалою суду мотивує тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а оспорювана ухвала винесена з неправильним встановленням обставин справи, та зазначає, що позивач відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» отримує пенсію за вислугою років, відповідно до якої встановлено підвищення як інваліду війни 3 групи в розмірі 25% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. В зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, позивачу проводились перерахунки, починаючи з дати встановлення надбавки по інвалідності - листопад 2014 р. Крім того, з 01.01.2016 р. розмір пенсії збільшувався на виконання рішень суду. Кожний в місяців, в яких збільшувався прожитковий мінімум, встановлений для непрацездатних осіб визначений місяцем підвищення пенсії для нарахування індексації, оскільки проводився перерахунок пенсії. Таким чином, відповідач вважає, що підстави для визнання протиправними дій пенсійного органу щодо застосування індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію відсутні. Просить суд апеляційної інстанції скасувати окрему ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року по справі № 440/3031/19.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, суд апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи оспорювану ухвалу, суд першої інстанції виходив з неналежного виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19, щодо перерахунку пенсії позивачу з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, є всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

За приписами частини першою статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19, яке набрало законної сили 20.12.2019 р., задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано розпорядження відділу з питань призначення пенсій та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 від 02.08.2019 №10/02.9-17. Зобов`язано ГУПФУ в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.06.2013 з врахуванням отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії. В решті позову відмовлено.

Задовольняючи рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19 частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для врахування відповідачем при розрахунку та виплаті починаючи з 01.06.2013 р. пенсії ОСОБА_1 з врахуванням отриманої останнім індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію. При цьому, зобов`язуючи відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.06.2013 р. з врахуванням отриманої позивачем індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії, суд не зазначав кінцевої дати - 31.12.2015 р., як такої, до якої має здійснюватися виплата такої пенсії позивачу.

Разом з тим, як свідчить лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.11.2019 р. №5964/К-03, перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 18.09.2019 р. у справі №440/3031/19 пенсійним органом було проведено 19.11.2019 р. з урахуванням індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням з 01.06.2013 р. Сума у розмірі 15952,80 грн., нарахована за період з 01.06.2013 р. по 31.12.2015 р. (до внесення змін в законодавства) облікована і буде виплачена у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» (а.с. 12).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач неналежно виконав рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2019 у справі №440/3031/19, як наслідок, відповідачем порушено приписи норм Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині обов`язковості виконання судового рішення, а відтак, згідно частини 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги на окрему ухвалу зводяться до незгоди відповідача з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19, яке набрало законної сили, та стосуються форми та змісту довідки, на підставі якої Полтавський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії позивачу.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на окрему ухвалу не містить жодного доводу та обґрунтування щодо спростування правових висновків суду першої інстанції, викладених в оспорюваной ухвали суду першої інстанції, щодо неправомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19, щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

Правові висновки щодо необхідності врахування індексації грошового забезпечення при розрахунку розміру пенсії, яка призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», були висловлені Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, а також в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №345/3722/16-а, в постанові Верховного Суду від 23 квітня 2019 року у справі №127/27678/16-а, в постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі №522/16382/16-а, в постанові Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі №522/11264/16-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для врахування.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про постановлення окремої ухвали з метою визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі №440/3031/19 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з врахуванням отриманої ним індексації грошового забезпечення безпосередньо за 24 місяці перед звільненням на пенсію та з врахуванням раніше виплачених сум пенсії лише за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року.

При цьому слід зазначити, що за результатами розгляду заяви позивача, поданої відповідно до статті 383 КАС України, суд не уповноважений ухвалювати нове рішення по суті позовних вимог чи розглядати інші позовні вимоги. Предметом розгляду у даному випадку є саме обставини виконання чи невиконання відповідачем - суб`єктом владних повноважень вимог судового рішення, що набрало законної сили.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області порушені вимоги частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оспорювана окрема ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі № 440/3031/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 440/3031/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Л.О. Донець Я.М. Макаренко