Справа № 540/1224/20
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

09 вересня 2020 р. Справа № 540/1224/20

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г., перевіривши за апеляційну скаргу Чорноморської митниці Державної митної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Чорноморської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" задоволено.

На зазначене рішення суду Чорноморська митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2020 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав того, що по справі не сплачено судовий збір.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду, апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до закінчення розгляду апеляційної скарги, яке обґрунтовано відсутністю коштів для сплати судового збору по КЕКВ 2800, на підтвердження чого надано виписку з казначейської служби.

Дослідивши доводи заявлені у клопотанні суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Зміст цієї статті передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI.

Разом з цим, аналіз наведених норм показав, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Підставою для відстрочення сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. При цьому, відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

При цьому, майновий стан сторони не є тотожним відсутності кошторисних призначень суб`єкта владних повноважень.

Апелянт є державним органом. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, оскільки скаржником не надано докази для відстрочення сплати судового збору, а також те, що скаржник ніяким чином не підтверджує та не обґрунтовує можливість сплатити судовий збір в майбутньому, за таких обставин підстави для застосування судом приписів ст. 133 КАС України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI відсутні.

Таким чином, клопотання скаржника задоволенню не підлягає.

Стосовно доводів скаржника, про те, що сплата судових витрат є перешкодою в доступі до правосуддя, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Зважаючи на здійснення судом апеляційної інстанції усіх можливих і залежних від нього дій з метою забезпечення реалізації особою наданого їй права на апеляційне оскарження судового рішення, та беручи до уваги те, що апелянт належним чином повідомлений про недоліки апеляційної скарги шляхом надіслання на його адресу копії ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду із зазначенням способу і строку їх усунення, у апелянта було достатньо часу для виконання вимог ухвали суду.

За таких обставин, оскільки строк встановлений судом для усунення недоліків апеляційної скарги закінчено, проте виявлені судом недоліки скаржником станом на 09 вересня 2020 року не усунуто, колегія суддів приходить до висновку, що є підстави для повернення апеляційної скарги.

За правилами ч.2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються правила ст.169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви).

Згідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 ст. 297 КАС України передбачено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо цією особою не усунуто недоліків, залишеної без руху апеляційної скарги.

У зв`язку з тим, що положення КАС України передбачають повернення апеляційної скарги в разі не усунення недоліків та враховуючи, що апелянтом не було усунено недоліки, визначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга повинна бути повернута апелянту.

Керуючись ст. 169, ст.ст. 296, 297, 298 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Державної митної служби повернути скаржнику, а матеріали справи повернути до Херсонського окружного адміністративному суду.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги, у відповідності до чинного законодавства.

Суддя-доповідач Лук`янчук О.В.
Судді Бітов А. І. Ступакова І.Г.