Справа № 200/1/20-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. Справа№200/1/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О.,

секретар судового засідання: Кудрявцев О.Ю.;

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: Голуб М.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні питання про закінчення підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДПС), в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків і заяви про зменшення позовних вимог, просить суд: - визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу з єдиного внеску № Ф-182195-43 від 14.08.2019.

Ухвалою суду від 8 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

Ухвалою суду від 2 березня 2020 року подальший розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 31 березня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено до 29 квітня 2020 року.

У зв`язку зі знаходженням 29 квітня 2020 року судді Волгіної Н.П. на лікарняному судове засідання відкладено на 14 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено до 10 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 10 червня 2020 року підготовче засідання відкладене на 07.07.2020.

Відповідно до витягу з протоколу з повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2020 року, справа передана судді ОСОБА_2 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Волгіної Н.П.

Ухвалою суду від 23 липня 2020 року прийнято справу до провадження, призначено підготовче засідання на 14 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 14.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 вересня 2020 року.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на те, що він звільнений від виконання обов`язку по сплаті єдиного внеску на підставі п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI. Також зазначає, що якщо адвокат є найманим працівником, він застрахований і єдиний внесок за нього платить роботодавець.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) у звітному році або в окремому місяці звітного року від такої діяльності, зобов`язана визначити базу оподаткування єдиного внеску, незважаючи на наявність статусу фізичної особи-підприємця. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску. Посилається на те, що органи доходів і зборів не звільненні від виконання обов`язків щодо формування вимог про сплату недоїмки. Також відсутні обставин для звільнення позивача від сплати єдиного внеску. Крім того, зазначає, що з 01.01.2016 відсутні пільги для платників єдиного внеску.

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, витребувано у відповідача докази.

Позивач до судового засідання не з`явився.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Згідно з копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в місті Дружківка Донецької області.

Позивач має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується копією відповідного свідоцтва серія ДН № 5006 від 28.03.2018.

Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» від 10.12.2019 № 07/04-3004 позивач з 27.05.2019 працює на посаді начальник відділу. Також у довідці наведені відомості щодо суми доходів позивача за період з травня 2019 року по листопад 2019 року і щодо нарахованого єдиного внеску за ці періоди.

Згідно з копією повідомлення від 18.04.2018 № 003 ОСОБА_1 взятий на облік як платник єдиного внеску з 17.04.2018.

Також згідно з копією довідки від 17.04.2018 № 003 адвокат Луговий В.В. взятий на облік як платник податків (Костянтинівська ОДПІ).

ГУ ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код органу: 43142826) знаходиться за адресою: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, а Костянтинівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код органу: 39883581) знаходиться за адресою: Україна, 85110, Донецька обл., місто Костянтинівка, проспект Ломоносова, будинок 125 і є припиненою з 07.05.2019, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (безоплатний пошук).

14 серпня 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-182195-43 (У), за якою позивач має сплатити 1781,90 грн недоїмки з єдиного внеску. Вимога складена станом на 07.10.2019 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

З корінця до вимоги № Ф-182195-43 від 14 серпня 2019 року випливає, що вимога складена станом на 31.07.2019.

З наданої відповідачем роздруківки з інтегрованої картки платника позивача з єдиного внеску випливає, що станом на 31.07.2019 і станом на 21.10.2019 борг позивача з єдиного внеску складав 1781,90 грн.

З указаної роздруківки і розрахунку недоїмки до спірної вимоги випливає, що недоїмка виникла у зв`язку з несплатою єдиного внеску за другий квартал 2019 року.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності формування відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску платнику, який перебуває на обліку в контролюючому органі, розташованому на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI) передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Суд зазначає, що позивач є платником єдиного внеску згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI.

Приписами абзацу третього ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI встановлено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Законом України від 02.09.2014 №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014, у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Частиною першою ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Дружківка, м. Костянтинівка та м. Маріуполь Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинена Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Дружківка, м. Костянтинівка та м. Маріуполь Донецької області.

Отже, позивач є платником єдиного внеску, визначеним статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 28 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2016р., виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», але положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а зміни безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону - не були внесені.

Тобто, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» після набрання ними чинності стали невід`ємною складовою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а сам пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вичерпав свою функцію. Аналогічний підхід застосовано Конституційним Судом України в ухвалі від 05.02.2008 у справа №2-1/2008.

Оскільки на момент прийняття спірної вимоги п. 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464-VI не був скасований та зміни до нього не були внесені, він продовжував свою дію.

Отже, у Головного управління ДПС у Донецькій області були відсутні правові підстави для формування і направлення позивачу спірної вимоги оскільки, позивач був звільнений від обов`язків платника єдиного внеску щодо своєчасного нарахування та його своєчасної сплати, а орган доходів і зборів позбавлений можливості застосовувати заходи впливу та стягнення до такого платника в період його звільнення від виконання обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 6 Закону № 2464.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які наведені в постанові від 18.06.2019 у справі №826/9602/16.

Крім того Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.11.2018 у справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18) дійшла висновку, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція, є підставою для незастосування до таких платників заходів впливу та стягнення за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в силу прямої дії норми Закону № 2464-VI, яка забороняє притягнення до відповідальності за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях".

Проте на момент формування спірної вимоги не оприлюднено Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Тому, на момент формування оскаржуваних вимог, відсутні підстави вважати наявним чинний Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Отже, на момент формування оскаржуваної вимоги на спірні правовідносини розповсюджувалися приписи п. 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI.

Законом України від 14 січня 2020 року № 440-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», який набрав чинність 13.02.2020, виключено пункт 9-4 розділу VIII Закону №2464-VI, але суд перевіряє правомірність оскаржуваної вимоги на момент її прийняття (винесення), а подальші законодавчі зміни не можуть ретроактивно виправдовувати поведінку суб`єкта владних повноважень.

Враховуючі наведене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної вимоги і наявність підстав її скасування.

Також суд зазначає, що з роздруківки з інтегрованої картки платника позивача з єдиного внеску випливає, що за другий квартал 2019 року позивачу нарахована сума єдиного внеску в мінімальному розмірі.

Доказів отримання доходів позивачем як адвокатом за вказаний період до суду не надано.

Тому суд ураховує, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19 наявність у позивача свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю лише посвідчує право адвоката на здійснення професійної діяльності, однак не є доказом здійснення адвокатської діяльності та отримання від такої діяльності доходу.

Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, в тому числі юридичних або самозайнятих, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.

Отже, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону N 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога, нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.

Відповідно до квитанції від 27.12.2019 позивачем сплачено 768,40 грн судового збору за подання позову.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 768,40 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код органу: 43142826; 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання дій протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати вимогу Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 14 серпня 2019 року № Ф-182195-43.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області суму судових витрат у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Повне рішення суду прийняте, складене і підписане в нарадчій кімнаті та проголошене в судовому засіданні 10 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.О. Куденков