Справа № 415/4410/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/4410/20
Провадження № 2-а/415/339/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Малікова Олександра Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Малікова Олександра Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 01.07.2020 сержантом поліції Маліковим Олександром Володимировичем щодо нього була складена постанова про накладення адміністративного стягнення від 01.07.20 серія ЕАМ №2764715 за те, що він, керуючи автомобілем SCODA ОСТАVІА НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку п. 3.21 та при перевірці документів був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим нібито порушив «ґ» п 2.1 Правил дорожнього руху.

На підставі власних переконань сержантом поліції ОСОБА_2 , вважаючи, що ним нібито було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, 01.07.20 виніс постанову серії ЕАМ №2764715 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Протокол винесений не був.

З зазначеною вище постановою, позивач не згоден та вважає її складеною в супереч діючому законодавству, а тому і незаконною з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно іззаконодавством.

Відповідно до пп. «ґ» п. 2.1 ПДР України» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні маж при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю 1 групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п. 2.2 ПДР, власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

На вимогу сержанта поліції ОСОБА_2 позивач надав для перевірки документи, серед яких було свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та посвідчення учасника бойових дій №017741 від 22.08.2015. При перевірці документів на посвідчення учасника бойових дій №017741 від 22.08.2015 сержант поліції ОСОБА_2 не звернув уваги, лише наголосив, що в нього повинен бути поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зауваження позивача, що він є учасником бойових дій та в нього є відповідне посвідчення також були проігноровані. Транспортний засіб на праві власності належить матері позивача - ОСОБА_3 , яка передала йому свій реєстраційний документ на транспортний засіб SCODA ОСТАVІА НОМЕР_1 . Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наданий не був, у зв`язку з тим, що згідно з п. 13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він, як учасник бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_3 від 22.09.2015) звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Тобто, позивач керував транспортним засобом SCODA ОСТАVІА НОМЕР_1 , що належить на праві власності іншій особі (матері ОСОБА_3 ), мав при собі свідоцтво про реєстрацію на зазначений автомобіль, посвідчення учасника бойових дій, які пред`явив відповідачу, отже керував та володів транспортним засобом SCODA ОСТАVІА НОМЕР_1 ним на законній підставі.

Отже, винесення працівником поліції постанови про притягнення його до відповідальності за ч. 1. ст. 126 КУпАП вважає незаконною та протиправною.

Просив суд визнати дії інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту Патрульної поліції сержанта поліції Малікова Олександра Володимировича по складанню постанови від 01.07.20 серії ЕАМ №2764715 неправомірними, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.07.20 серії ЕАМ №2764715.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає дії патрульного поліції протиправними, а постанову серії ЕАМ №2764715 від 01.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 01.07.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

28.07.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/4410/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

03.08.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 01.07.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2764715 від 01.07.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом SCODA ОСТАVІА НОМЕР_1 , 01 липня 2020 р. о 07 годині 06 хвилини у м. Сєвєродонецьку по вул. Першотравнева, 14, керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, при перевірці документів у водія був відсутній чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_4 від 09.07.2010, ОСОБА_1 має відкриті категорії В, С1, С.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.02.2020, транспортний засіб SCODA ОСТАVІА, державний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, власник ОСОБА_3

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 22.09.2015, наданого ОСОБА_1 , пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2764715 від 01.07.2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАМ № 2764715 від 01.07.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 від 22.09.2015, наданого ОСОБА_1 , пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно з п. 13.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування Цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Таким чином, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Малікова Олександра Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, такими, що підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержанта поліції Малікова Олександра Володимировича про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2764715 від 01.07.2020 року (виготовлену не друкарським засобом) в частині щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 від 30.07.2008, виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області.

Відповідач: інспектор роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області сержант поліції Маліков Олександр Володимирович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 08.09.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова