Справа № 420/1826/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1826/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні публічної інформації та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 03 березня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, в якому позивачка просить:

- визнати протиправними дії Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо відмови оформлену листом від 28.08.2020 року №П-323-250-27 в наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 20.02.2020 року;

- зобов`язати Фонтанську сільську раду Лиманського району Одеської області надати ОСОБА_1 повну, точну та достовірну публічну інформацію щодо: 1) повного переліку об`єктів комунальної власності на території Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області; 2) переліку об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування із зазначенням: номеру договору, дати укладення, найменування особи, які передано майно в оренду чи користування, строк дії договору; 3) переліку незадіяних земельних ділянок (земель) і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; 4) переліку земельних ділянок (земель), що пропонуються для здійснення забудови на території сільської ради; 5) актуальних списків орендарів місцевих земельних ділянок; 6) інформації про громадян яким сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передала у власність у межах норм безоплатної приватизації відповідні земельні ділянки (відповідно до ст.118 ЗК України) за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 рік із зазначенням: ПІБ громадянина, номер та дата прийнятого рішення сільської ради, площа земельної ділянки, цільове використання земельної ділянки, присвоєний кадастровий номер.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Як вказано у позовній заяві, позивач, ОСОБА_1 , 20.02.2020 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулась до Фонтанської сільської ради із запитом на отримання публічної інформації, який прийнято відповідачем 21.02.2020 та зареєстровано за вх. №13323-250-27.

У відповідь на запит позивачу відмовлено в надані запитуваної інформації (лист за № П-323-250-27 від 28.02.2020 року) з підстав того, що запитувана позивачем інформація не містить ознак передбачених ст.1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», а отже не підпадає під визначення публічної інформації в розумінні ст. 1 Закону, а тому не може бути надана з об`єктивних підстав на виконання запиту.

На переконання позивача, відповідачем у відповіді від 28.02.2020 року жодним чином не зазначається та не обґрунтовується, що запитувана інформація позивачем не є публічною, та проігноровано положення ст.22 ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Окрім іншого, позивач також зазначає, що Постановою КМУ від 21.10.2015 р. №835 передбачений обов`язок для органів місцевого самоврядування створювати та опубліковувати у формі відкритих даних інформацію яка запитувалась Позивачкою відповідно до запиту від 20.02.2020 (п.1-5 запиту).

Крім того, положення Постанови КМУ від 21.10.2015 р. №835, з посиланням на Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає розпорядників інформації які зобов`язані опубліковувати інформацію, до таких розпорядників окрім інших -відносяться органи місцевого самоврядування.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

Копію ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року про відкриття провадження по справі та позов з додатками вручено відповідачу 12.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

При цьому, ухвалою суду від 06.03.2020 судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із наступними змінами) на всій території України запроваджено карантин.

У зв`язку з цим пунктом 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року №540-IX (далі - Закон України №540-IX від 30.03.2020 року), який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено автоматичне продовження визначених статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу процесуальних строків, в тому числі і строків розгляду справи, подання інших заяв по суті справи, тощо на період дії карантину.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року №731-IX (далі - Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року) , пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, згідно якої встановлені цим Кодексом процесуальні строки поновляються судом лише за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом).

Пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року також було визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності 17.07.2020 року, відповідно продовжені Законом України №540-IX від 30.03.2020 процесуальні строки закінчилися 06.08.2020 року.

Таким чином, з урахування отримання відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позову з додатками 12.03.2020 року, відзив на позовну заяву повинен бути поданий відповідачем до суду у строк до 06.08.2020 року включно.

Разом з цим, станом на 08.09.2020 року відповідачем до суду відзиву на позовну заяву не надано.

Станом на 08.09.2020 року інших заяв по суті та додаткових доказів по справі від сторін не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки жодних заяв від учасників справи щодо можливості продовження процесуальних строків по справі подано не було, тому суд вважає, що жодних перешкод для вирішення даної справи та ухвалення судового рішення не має.

При цьому, як вже зазначено судом, розгляд справи здійснено в межах строків, з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року №540-IX та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року №731-IX.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області з інформаційним запитом на отримання публічної інформації від 20.02.2020, в якому просила надати наступну публічну інформацію:

1. повний перелік об`єктів комунальної власності на території Фонтанської

сільської ради;

2. перелік об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право

користування із зазначенням: номеру договору, дати укладення, найменування особи якій передано майно в оренду чи користування, строк дії договору;

3. перелік незадіяних земельних ділянок (земель) і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування;

4. перелік земельних ділянок (земель), що пропонуються для здійсненні забудови на території сільської ради;

5. актуальні списки орендарів місцевих земельних ділянок;

6. інформацію про громадян, яким сільська рада затвердила проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передала у власність у межах норм безоплатної приватизації відповідні земельні, ділянки (відповідно до ст.118 ЗК України) за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року із зазначенням: ПІБ громадянина, номер та дата прийнятого рішення сільської ради, площа земельної ділянки, цільове використання земельної ділянки, присвоєний кадастровий номер (т.1 а.с.6).

28.02.2020 року Фонтанською сільською радою Лиманського району Одеської області надано відповідь за №П-323-250-27, в якій позивачу роз`яснено положення ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема, вказано, що до публічної інформації відноситься інформація, яка вже існує і не вимагає у відповідь на запит створення нової. У вказаному листі також зазначається, що запитувана позивачем інформація за запитом не містить наведених ознак та не відпадає під визначення публічної інформації в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а тому не може бути надана з об`єктивних підстав на виконання запиту позивача (т.1 а.с.7).

Вважаючи протиправними дії Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо відмови, оформленої листом від 28.08.2020 року №П-323-250-27, в наданні позивачу публічної інформації на запит від 20.02.2020 року, позивач звернулась з даною позовною заявою.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про інформацію», основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про інформацію», основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації.

За приписами ч.2 ст.20 Закону України «Про інформацію», будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно з п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3)інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Як передбачено ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Частина 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно з ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Таким чином, у ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначений вичерпний перелік для відмови у задоволенні запиту на інформацію.

Отже, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі.

Як встановлено судом, відповідач листом №П-323-250-27 від 28.02.2020 року відмовив позивачу у наданні публічної інформації з підстав того, що запитувана позивачем інформація не відповідає ознакам, зазначеним у ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема, запитувана інформація не є такою, що вже існує та не вимагає створення нової.

Відтак, під час розгляду справи судом підлягає дослідженню перелік та види публічної інформації, яку відповідач, як орган місцевого самоврядування, зобов`язаний володіти та надавати запитувачам інформації на відповідні запити, а також оприлюднювати у визначений законом спосіб.

Перелік та види інформації яку розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, визначений в статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону, для забезпечення збереження та доступу до публічної інформації документи, що знаходяться у суб`єктів владних повноважень, підлягають обов`язковій реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа тощо.

Доступ до системи обліку, що містить інформацію про документ та знаходиться у суб`єкта владних повноважень, забезпечується шляхом: 1) оприлюднення на офіційних веб-сайтах суб`єктів владних повноважень такої інформації, а в разі їх відсутності - в інший прийнятний спосіб; 2) надання доступу до системи за запитами.

Система обліку публічної інформації не може бути віднесена до категорії інформації з обмеженим доступом. Розпорядники інформації несуть відповідальність за забезпечення доступу до системи обліку відповідно до закону.

З комплексного аналізу зазначених норм, можна дійти висновку, що вимогами чинного законодавства на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок формувати розповсюджувати та забезпечувати доступ осіб до загальнодоступної публічної інформації, яка виникає та створюється в процесі здійснення ними своїх владних, делегованих повноважень, шляхом розміщення та оприлюднення такої інформації у спосіб встановлений законодавством.

Зазначене за своєю суттю і є тим самим механізмом встановленим на забезпечення дотримання суб`єктами владних повноваження права громадян на доступ до публічної інформації.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому, до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Відповідно до п.5-1 ч.1 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835 затверджено Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних (далі - Положення №835), яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

Розпорядники інформації, згідно з Положенням №835, оприлюднюють у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком, та будь-які інші наявні дані, що відповідають визначенню публічної інформації у формі відкритих даних (пункт 3 Положення).

Набори даних оприлюднюються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

У разі внесення змін до переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядник інформації у тримісячний строк з дати набрання чинності такими змінами здійснює їх оприлюднення та подальше оновлення на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

Відповідно до розділу «Органи місцевого самоврядування» Додатку до Положення №835 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 123 від 05.02.2020) органи місцевого самоврядування оприлюднюють наступну інформацію, зокрема: перелік об`єктів комунальної власності; перелік об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування (з даними про умови передачі об`єктів в оренду); перелік незадіяних земельних ділянок і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; перелік земельних ділянок, що пропонуються для здійснення забудови; актуальні списки власників/орендарів місцевих земельних ділянок; чергу на отримання земельних ділянок із земель комунальної власності.

Отже, з вищезазначеного слідує, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, зобов`язаний надавати таку публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача викладені у відповіді на звернення позивача, про те, що запитувана позивачем інформація не відповідає ознакам публічної інформації, зазначеним у ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки орган місцевого самоврядування є розпорядником такої інформації, та який зобов`язаний володіти такою інформацією відповідно до вищенаведених вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач, розглядаючи запит позивача, допустив протиправні дії щодо відмови в надані ОСОБА_1 публічної інформації, оформлену листом від 28.02.2020 року № П-323-250-27 на запит на публічну інформацію від 22.02.2020 року, хоча був зобов`язаний надати достовірну, точну та повну інформацію.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправними дій Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо відмови оформленої листом від 28.08.2020 року №П-323-250-27 в наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 20.02.2020 року підлягає задоволенню.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки позовна вимога зобов`язального характеру про зобов`язання Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області надати ОСОБА_1 повну, точну та достовірну публічну інформацію щодо: 1) повного переліку об`єктів комунальної власності на території Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області; 2) переліку об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування із зазначенням: номеру договору, дати укладення, найменування особи, які передано майно в оренду чи користування, строк дії договору; 3) переліку незадіяних земельних ділянок (земель) і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; 4) переліку земельних ділянок (земель), що пропонуються для здійснення забудови на території сільської ради; 5) актуальних списків орендарів місцевих земельних ділянок; 6) інформації про громадян яким сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передала у власність у межах норм безоплатної приватизації відповідні земельні ділянки (відповідно до ст.118 ЗК України) за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 рік із зазначенням: ПІБ громадянина, номер та дата прийнятого рішення сільської ради, площа земельної ділянки, цільове використання земельної ділянки, присвоєний кадастровий номер, є похідною вимогою від основної позовної вимоги про визнання протиправними дій Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо відмови, оформленої листом від 28.08.2020 року №П-323-250-27, в наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 20.02.2020 року, з огляду на висновок суду щодо задоволення основної вимоги, похідна вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні публічної інформації та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

В прохальній частині позовної заяви позивач також просить вирішити питання розподілу судових витрат.

06.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання-заява про розподіл судових витрат разом із додатками згідно з переліком (вхід. №17813/20)

Від відповідача, станом на 08.09.2020 року, не надходило заперечень на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

03 березня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бєловим О.О. укладеного договір про надання правової допомоги №020/03 (далі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що адвокат зобов`язується надавати Клієнту правову допомогу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п.4.1. Договору, клієнт здійснює письмове замовлення, оформлене у формі Додатку до цього Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору та зобов`язується оплатити Адвокату гонорар (винагороду) за надану правову (правничу) допомогу та виконані інші роботи згідно даного Договору щодо послуг наведених у замовленні та у виставленому Клієнту рахунку (рахунках) до цього Договору за тарифами, встановленими розділами І-ІІ прейскуранту «Ставок гонорару адвоката Бєлова Олега Олеговича ».

Відповідно до п.4.2. Договору, гонорар за надані Клієнту юридичні послуги сплачується Адвокату по передоплаті в готівковій або безготівковій формі.

На виконання умов Договору про надання правової допомоги №020/03 від 02.03.2020, позивачем надано Адвокату замовлення №1 від 02.03.2020 на підготування та складання адміністративного позову, а також надання інших послуг у разі їх необхідності, зокрема, підготовки та подання відповіді на відзив та заперечень, тощо.

Відповідно до прейскуранту «Ставок гонорару адвоката Бєлова Олега Олеговича» від 02.01.2020 та рахунку №33 від 03.03.21020, вартість підготовки, складання та подання позову за Договором про надання правової допомоги №020/03 від 02.03.2020 складає 2700,00 грн.

На підтвердження здійсненої позивачем оплати у розмірі 2700,00, представником позивача до суду надана належним чином засвідчена копія квитанції до прибуткового касового ордеру №35 від 05.05.2020 року.

Згідно з актом виконаних робіт №1 від 06.05.2020 року, Адвокатом Бєловим О.О., на підставі Договору про надання правової допомоги №020/03 від 02.03.2020 року, у справі №420/1826/20, надані такі послуги: підготовлено та складено адміністративний позов про визнання протиправними дій Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії та подано його до суду 03.03.202 року. Вартість послуг складає 2700,00 грн. У вказаному акті виконаних робіт №1 від 06.05.2020 зазначено, що позивачем сплачено послуги адвоката, що підтверджується квитанцією №35 до прибуткового касового ордеру від 05.05.2020 року.

Також, на підтвердження наданих послуг, представником позивача адвокатом Бєловим О.О. надано до суду детальний опис надання правової допомоги.

Таким чином, суд зазначає, що наданими позивачем документами, фактичний обсяг витрат, які сторона сплатила у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про стягнення судових витрат з відповідача на суму 2700,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України, витрати на правову допомогу ОСОБА_1 у загальній сумі 2700 грн. 00 коп. підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області (вул. Степна, 4, с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, 67571, ) про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні публічної інформації та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області щодо відмови, оформленої листом від 28.08.2020 року №П-323-250-27, в наданні ОСОБА_1 публічної інформації на запит від 20.02.2020 року;

Зобов`язати Фонтанську сільську раду Лиманського району Одеської області () надати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) повну, точну та достовірну публічну інформацію щодо: 1) повного переліку об`єктів комунальної власності на території Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області; 2) переліку об`єктів комунальної власності, що передані в оренду чи інше право користування із зазначенням: номеру договору, дати укладення, найменування особи, які передано майно в оренду чи користування, строк дії договору; 3) переліку незадіяних земельних ділянок (земель) і майнових об`єктів (приміщень) комунальної форми власності, які можуть бути передані в користування; 4) переліку земельних ділянок (земель), що пропонуються для здійснення забудови на території сільської ради; 5) актуальних списків орендарів місцевих земельних ділянок; 6) інформації про громадян яким сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та передала у власність у межах норм безоплатної приватизації відповідні земельні ділянки (відповідно до ст.118 ЗК України) за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 рік із зазначенням: ПІБ громадянина, номер та дата прийнятого рішення сільської ради, площа земельної ділянки, цільове використання земельної ділянки, присвоєний кадастровий номер.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2700 грн. 00 коп. (дві тисячі сімсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.