Справа № 127/16889/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/16889/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Антонюк В.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

08 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача: Скляра О.В.

відповідача: ОСОБА_1

представника відповідача: Лопатки В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 про продовження строку затримання у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Республіки Казахтан ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив продовжити строк затримання у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ( ОСОБА_1 ) на шість місяців з 16 години 55 хвилин 14 серпня 2020 року до 14 лютого 2021 року 16 годин 55 хвилин.

Відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року у справі №127/2802/20 задоволено позов Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Не погодившись із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року про примусове видворення з території України у справі № 127/2802/20, громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_1 , перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців, звернувся з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративно суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2020 року апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 задоволено повністю, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року у справі № 127/2802/20 скасовано, в задоволенні позову Управлінню ДМС України у Вінницькій області відмовлено повністю.

Крім того, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року у справі № 127/3797/20 було задоволено адміністративний позов Управління ДМС України у Вінницькій області про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України з поміщенням його на шість місяців до пункту тимчасового перебування іноземців.

Не погодившись із рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України у справі № 127/3797/20 громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративно суду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2020 року апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 року у справі № 127/3797/20 - без змін.

Відтак, громадянин республіки Казахстан ОСОБА_1 за рішенням суду перебуває у пункті тимчасового перебування іноземців на шість місяців, термін перебування якого закінчується 14 серпня 2020 року о 16 годині 55 хвилин.

Після поміщення ОСОБА_1 до пункту тимчасового перебування іноземців на шість місяців для його ідентифікації, Управлінням ДМС України у Вінницькій області було здійснено відповідні запити до посольства Казахстану в Україні, для встановлення його особи та належності до громадянства Казахстану.

22.04.2020 року на адресу Управління ДМС України у Вінницькій області надійшла відповідь Посольства Республіки Казахстан в Україні у якій ідентифіковано його та підтверджено, що ОСОБА_1 належить до громадянства Республіки Казахстан, а відтак після ідентифікації та надання відповідачу документа на повернення підлягає примусовому видворенню з території України.

Отже, позивачем вживалися заходи з метою ідентифікації відповідача шляхом надсилання відповідних запитів, та особа ідентифікована.

12.06.2020 року Управління ДМС України у Вінницькій області повторно звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про примусове видворення з території України.

21.07.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області задовольнив позов Управління ДМС України у Вінницькій області у справі № 127/12506/20 про примусове видворення громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 , ( ОСОБА_1 ) з території України.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі - Закон України №3773-VI) передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи те, що відповідач був ідентифікований як громадянин Республіки Казахстан у 2015 році по оригіналу паспорта громадянина Республіки Казахстан № НОМЕР_1 , за порушення встановлених правил перебування на території України, громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_1 , Піщанським РС УДМС України у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 02.11.2019 року на громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 2040 гривень .

Штраф у розмірі 2040 грн. ОСОБА_1 не сплатив, у зв`язку із чим постанова про накладання штрафу на відповідача була направлена до Піщанського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

В силу ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Тобто, такий захід, як затримання може бути застосований до іноземця або особи без громадянства судом строком на шість місяців, однак, за наявності умов, що визначені у наведеній статті КАС України.

Крім того, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч. 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Частиною 13 статті 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Тобто, під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземця та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягають обставини щодо неможливості ідентифікації іноземця або особи без громадянства та неможливість забезпечення примусового видворення.

За змістом п. 1 Розділу VІ «Порядок дій з ідентифікації та документування іноземців» Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженоїнаказом МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби, Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року №353/271/150, якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України, орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомо мості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС.

Якщо від компетентних органів країни походження іноземця не надходить відповідь, запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

З огляду на викладені норми, видворення іноземного громадянина, який не має жодних документів, за межі України обумовлює необхідність встановлення його особи, тобто чіткої ідентифікації компетентними органами країни походження.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач перебуває у Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.

Оскільки, процедура видворення іноземця з території України буде відбуватися за державні кошти, а також керуючись тим, що Вінницьким міським судом Вінницької області задоволено повторний позов Управління ДМС України у Вінницькій області про примусове видворення ОСОБА_1 з території України у справі № 127/12506/20, Управління ДМС України у Вінницькій області звернулось до Державної міграційної служби України про здійснення примусового видворення громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 за рахунок державних коштів.

Із відповіді ДМС України від 03.08.2020 року встановлено, що виділення коштів та закупка квитків потребує певної процедури, яка розпочата ДМС України, а саме тендерним комітетом апарату ДМС України 04.06.2020 року розпочато процедуру із закупівлі послуг туристичних агентств (послугу придбання квитків) за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Разом з тим, перебуваючи в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ОСОБА_1 був ідентифікований за запитом Управління ДМС України у Вінницькій області у посольстві Республіки Казахстан, а відтак підлягає примусовому видворенню, оскільки порушив міграційне законодавство, крім того враховуючи, що процедура видворення відбувається за державні кошти, яка уже розпочата, то є ймовірність того, що закупівля квитків для здійснення примусового видворення з території України ОСОБА_1 не відбудеться до 14 серпня 2020 року, а тому ставить під загрозу виконання рішення суду про видворення громадянин республіки Казахстан ОСОБА_1 з території України.

В силу ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Законодавством чітко встановлено максимальний строк утримання іноземця в ПТПІ, який у даному випадку не порушено, що дає змогу міграційному органу виконати всі положення законодавства для виконання рішення суду про видворення іноземця за межі України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.