Справа № 440/243/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 р. Справа № 440/243/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Донець Л.О. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 29.04.20 року по справі № 440/243/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 27.12.2019 "Про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності" та зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 05.12.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 повністю задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2019 №67.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, а саме з 23.12.2019.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 виправлено описку в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Вказано по тексту рішення замість "Віценчик" - "Віценчік".

В абзаці 12 мотивувальної частини рішення замінено дату з "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019 року".

Абзаци 21, 22 мотивувальної частини рішення суду викладено у наступній редакції:

"Беручи до уваги положення абзацу 2 частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та той факт, що заяву позивач до Головного управління Пенсійного фонду України подав 23 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01 січня 2020 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню."

Абзаци 1 та 3 резолютивної частини рішення суду викладено у наступній редакції:

"Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66 м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01.01.2020".

ОСОБА_1 , не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції від 29.04.2020 про виправлення описки у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що зазначеною ухвалою фактично змінено суть рішення, оскільки рішенням суду першої інстанції було задоволено позов у повному обсязі, а ухвалою суду внесено зміни у рішення, внаслідок яких позов задоволено лише частково.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Положеннями ст.244 Кодексу адміністративного судочинства України визначено питання, які вирішує суд при ухваленні рішення. Зокрема, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Разом з тим, відповідно до п.11 ч.5 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України окремим документом викладаються ухвали з питань виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

Згідно із ч.9 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України виправлення в судовому рішенні мають бути застережені перед підписом (підписами) складом суду, який його ухвалив.

Відповідно до ч.1 ст.253 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Таким чином, зміст наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що норми процесуального законодавства передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.

При цьому слід враховувати, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Отже, опискою визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправляючи описки, необхідно зазначати мотиви, з яких суд доходить висновку, що у рішенні дійсно була допущена описка, якщо вона не носить очевидного характеру або заперечується учасниками справи.

Проте, вирішуючи питання щодо виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не може змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Аналогічні правові висновки щодо особливостей застосування ст.253 Кодексу адміністративного судочинства України викладені в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №800/520/16 та постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року у справі №336/5960/17, від 22 січня 2020 року у справі №751/2132/17, від 23 січня 2020 року у справі №813/347/17 та від 02 липня 2020 року у справі №560/2408/19.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 виправлено описку в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Щодо виправлення описки в частині зазначення по тексту рішення замість " ОСОБА_2 " - " ОСОБА_2 ", колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що по тексту рішення від 24 квітня 2020 року прізвище позивача вказано як ОСОБА_2 , у той час як згідно копії паспорту, наявної у матеріалах справи, прізвище позивача ОСОБА_2 .

Колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що правильним написанням прізвища позивача є " ОСОБА_2 " (а.с.6, 7, 15, 16, 20).

З огляду на вказане, в цій частині ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 про виправлення описки постановлена з дотриманням вимог процесуального законодавства, а висновки суду відповідають обставинам справи.

Щодо виправлення описки в частині заміни в абзаці 12 мотивувальної частини рішення дати з "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019 року", колегія суддів зазначає наступне.

В абзаці 12 мотивувальної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 зазначено про подання 05 грудня 2019 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заяви про призначення пенсії у відповідності до вимог ч. 9 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", за результатами розгляду якої відповідачем прийнято рішення про призначення позивачу пенсії по інвалідності. При цьому, судом зазначено посилання на аркуш справи 14.

В абзаці 13 мотивувальної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 судом першої інстанції зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27 грудня 2019 року №67 відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058 від 09 липня 2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості стажу роботи на посадах прокурора.

Колегія суддів відмічає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що в абзаці 12 мотивувальної частини рішення допущена описка в зазначенні дати звернення позивачем із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, а саме замість "23 грудня 2019" вказано "05 грудня 2019", оскільки зі змісту спірного рішення судом встановлено, що воно прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 саме від 23 грудня 2019 року.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 зверталася до органів пенсійного фонду двічі: 05.12.2019 із заявою про призначення пенсії (вид пенсії) по інвалідності згідно ст.86 Закону України "Про прокуратуру" (а.с.14) та 23.12.2019 із заявою про перерахунок пенсії (вид перерахунку допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами довідка про заробітну плату - згідно Закону України "Про прокуратуру") (а.с.46).

В той же час, зміст оскаржуваного позивачем рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2019 №67 свідчить про відмову органів пенсійного фонду перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону 1058, на пенсію по інвалідності згідно Закону України №1697 "Про прокуратуру" за результатами розгляду заяви позивача саме від 23.12.2019.

Крім того, ОСОБА_1 в адміністративному позові просила зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" саме з 05.12.2019.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 не наведено мотивів щодо прийняття/неприйняття до уваги судом заяви як від 05.12.2019, так і від 23.12.2019, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні однозначні, беззаперечні та достатні підстави вважати допущенням описки зазначення в абзаці 12 мотивувальної частини рішення дати звернення позивачем із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області "05 грудня 2019", замість "23 грудня 2019".

З огляду на вказане, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо виправлення описки в частині викладення в новій редакції абзаців 21, 22 рішення та абзаців 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020, колегія суддів зазначає наступне.

В абзацах 21 та 22 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 зазначено про згоду суду першої інстанції із обраним позивачем способом захисту його порушених прав та, як наслідок, приходить до висновку про необхідність зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області. З огляду на що, вказано про задоволення позовних вимог.

На підставі таких висновків, в абзацах 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 судом зазначено про задоволення повністю адміністративного позову ОСОБА_1 , а також про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з дати звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, а саме з 23.12.2019.

Проте, постановляючи оскаржувану ухвалу про виправлення описки, суд першої інстанції, не наводячи достатніх мотивів, обмежившись лише посиланням на необхідність виправлення описки щодо дати звернення позивача до відповідача із "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019", прийшов до висновку про необхідність викладення в новій редакції абзаців 21, 22 рішення та абзаців 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020.

Зокрема, абзаци 21, 22 викладено у наступній редакції:

"Беручи до уваги положення абзацу 2 частини четвертої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та той факт, що заяву позивач до Головного управління Пенсійного фонду України подав 23 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01 січня 2020 року.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню."

Абзаци 1 та 3 резолютивної частини рішення суду викладено у наступній редакції:

"Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66 м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про прокуратуру" з 01.01.2020".

Колегія суддів відмічає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про виправлення описки в цій частині не містить будь-яких посилань на обставини, з огляду на які суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що у судовому рішенні в цій частині дійсно допущено описку.

Більше того, в мотивувальній частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 не наведено жодних мотивів стосовно необхідності задоволення адміністративного позову лише частково.

З огляду на вказане, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про виправлення описки в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 шляхом викладення в новій редакції абзаців 21, 22 рішення та абзаців 1 та 3 резолютивної частини, фактично змінив зміст судового рішення.

При цьому, колегія суддів додатково звертає увагу, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 про виправлення описок у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року прийнята судом першої інстанції з власної ініціативи без надходження від сторін будь-яких заяв.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а оскаржувана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 про виправлення описки в частині заміни в абзаці 12 мотивувальної частини рішення дати з "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019 року" та в частині викладення в новій редакції абзаців 21, 22 рішення та абзаців 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, враховуючи порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, апеляційна скарга є обґрунтованою, її доводи знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому, остання підлягає задоволенню частково, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в частині заміни в абзаці 12 мотивувальної частини рішення дати з "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019 року" та в частині викладення в новій редакції абзаців 21, 22 рішення та абзаців 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі № 440/243/20 скасувати в частині заміни в абзаці 12 мотивувальної частини рішення дати з "05 грудня 2019" на "23 грудня 2019 року" та в частині викладення в новій редакції абзаців 21, 22 мотивувальної частини та абзаців 1 та 3 резолютивної частини рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2020.

В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 по справі № 440/243/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Л.О. Донець Я.М. Макаренко