Справа № 580/3597/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 вересня 2020 року справа № 580/3597/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/3597/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

03.09.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області щодо не вчинення дій з приводу виключення з автоматизованих інформаційно-пошукових систем МВС «Транспортні засоби у розшуку», інформаційної підсистеми «Гарпун» відомостей про автомобіль марки «Мазда СХ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору 2014 року випуску;

- зобов`язати Черкаський відділ поліції ГУНП України в Черкаській області виключити з автоматизованих інформаційно-пошукових систем МВС «Транспортні засоби у розшуку», інформаційної підсистеми «Гарпун» відомостей про автомобіль марки автомобіля марки «Мазда СХ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору 2014 року випуску.

- судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Предметом спору у даній справі є, зокрема не виключення з автоматизованої інформаційно-пошукової системи МВС «Транспортні засоби у розшуку», інформаційної підсистеми «Гарпун» відомостей про належний позивачу автомобіль марки «Мазда СХ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору 2014 року випуску, які було внесено в рамках кримінального провадження №0002780 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом. У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_1 отримав статус потерпілого. Відомості про автомобіль протиправно не були вилучені з бази.

15.07.2020 слідчим Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області було винесено постанову в рамках кримінального провадження №0002780 про передачу ОСОБА_1 транспортного засобу на відповідальне зберігання.

Автомобіль наявний в базі автоматизованої інформаційно-пошукової системи МВС «Транспортні засоби у розшуку», інформаційної підсистеми «Гарпун» саме у зв`язку з розслідуванням у кримінальному провадженні №0002780. Обмеження, накладені на транспортний засіб саме у зв`язку з кримінальним провадженням, досудове розслідування у якому не закінчено.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися у порядку кримінального судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

У межах спірних правовідносин позивач і відповідач діють як учасники кримінального провадження, права та обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 705/406/18 (ЄДРСР 79776424).

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено у контексті реалізації повноважень суб`єктом владних повноважень і яким саме, оскільки позов подано до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, а позовні вимоги сформовано до Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області, з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк вимоги позивача пов`язані не з управлінською діяльністю відповідача, а з діями та прийняттям рішення, порядок вчинення яких визначений кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до пункту 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем до матеріалів позовної заяви не надано відомостей про результати розгляду скарг позивача у кримінальному провадженні №0002780, не йдеться про порушення під час здійснення управлінських функцій з обранням відповідного способу захисту та відомостей щодо перебування автомобіля марки «Мазда СХ5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , білого кольору 2014 року випуску у автоматизованій інформаційно-пошуковій системі МВС «Транспортні засоби у розшуку», інформаційної підсистеми «Гарпун» станом на час подання позову.

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У позовній заяві зазначено, що попередній орієнтовний розмір судових витрат, що позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складається, зокрема з витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн, проте до матеріалів позовної заяви не надано договору про надання правничої допомоги, відсутні відомості щодо порядку визначення оплати за надану правову допомогу, співмірності та порядку здійснення такої оплати.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання нової редакції позовної заяви із зазначенням: обґрунтування порушених відповідачем прав позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;

- визначення способу захисту порушеного права;

- наданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- обґрунтування та доказів понесених судових витрат на правничу допомогу.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова