Справа № 420/4679/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4679/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

07 вересня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2020 року №, №, №, №, №, №, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивачка просила:

1) визнати незаконними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 43996,39 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 35197,11 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8799,28 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 20696,94 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 12073,68 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8623,26 грн.;

- податкове повідомлення-рішення №, про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн. на підставі п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України;

- податкове повідомлення-рішення № про донарахування військового збору на суму 3660,36 грн., яким збільшено зобов`язання з військового збору в сумі 2933,09 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 733,27 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафної санкції у сумі 372352,06 грн. за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР;

- податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн., на підставі п.44.3 ст.44 Податкового Кодексу України внаслідок незабезпечення зберігання первинних облікових документів.

2) стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області ().

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.02.2020 року №, №, №, №, №, № - задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про донарахування податку на доходи фізичних осіб на суму 43 996,39 грн., яким збільшено зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 35 197,11 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 8 799,28 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про донарахування військового збору на суму 3 660,36 грн., яким збільшено зобов`язання з військового збору в сумі 2 933,09 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 733,27 грн.;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафної санкції у сумі 372 352,06 грн. за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР;

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26 лютого 2020 року про застосування штрафної санкції у сумі 510 грн., на підставі п.44.3 ст.44 Податкового Кодексу України внаслідок незабезпечення зберігання первинних облікових документів;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 4 205,24 грн. (чотири тисячі двісті п`ять гривень двадцять чотири копійки);

- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в рішенні суду від 18 серпня 2020 року не вирішено.

26 серпня 2020 року від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення в порядку ст.252 КАС України (вхід. №33456/20), в якій заявник просить стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби в Одеській області.

31 серпня 2020 року від представника ГУ ДПС в Одеській області надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (вхід. №34073/20). В обґрунтування заперечень представник зазначив, що як вбачається з акта виконаних робіт, адвокатом Жур`ян Р.М. було складено позовну заяву, заперечення та письмові пояснення проте відсутні докази щодо підтвердження реальності складання даних процесуальних документів у загальній кількості витраченого часу 13 годин. Крім того, представник відповідача звертає увагу, що фактично по даній справі відбулося чотири судові засідання, які загалом тривали приблизно 2,5 години часу, що можуть підтвердити протоколи судових засідань, проте в акті виконаних робіт відсутні докази на підтвердження "підготовки, прибуття та участі у засіданні суду" на загальну кількість витраченого часу 16 годин.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката Журян Руслана Миколайовича про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/4679/20 суд зазначає наступне.

Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI).

Відповідно до ст.19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Згідно з ч.5, 7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1, 5 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз застосованих, у цьому додатковому рішенні, Судом правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 січня 2019 року по справі №9901/350/18.

Судом встановлено, що 29 квітня 2020 року між адвокатом Журян Русланом Миколайовичем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги (надалі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору, адвокат зобов`язується надати правову (правничу) допомогу, в тому числі за окремими дорученнями клієнта.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в судах всіх рівнів, установах, організаціях та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма правами представника, які передбачені діючим законодавством, у зв`язку із оскарженням дій, бездіяльності, рішень суб`єкта владних повноважень в тому числі представництва інтересів клієнта в адміністративних судах всіх рівнів.

Відповідно до п.4.1. Договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, і необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару.

Гонорар адвоката вираховується від кількості витрачених годин на підготовку та забезпечення розгляду справи, участь в судових засіданнях та підготовлення процесуальних документів, згідно актів приймання - передачі виконаних робіт (в тому числі проміжних Актів) із розрахунку 500 (п`ятсот) грн. за кожну витрачену годину та сплачується протягом трьох календарних днів після складення Акту приймання-передачі (п.4.2. Договору).

Згідно п.4.3. Договору за прийняття доручення, згідно цього Договору до виконання адвокату виплачується аванс, у розмирі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. до 08 травня 2020 року.

Згідно доданого до матеріалів справи акту приймання-передачі виконаних робіт згідно Договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 квітня 2020 року, за період з 29.04.2020 року по 19.08.2020 року адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу:

- ознайомлення з первинним документами, вивчення нормативних документів (4 години) - 2 000 грн.;

- консультування по суті матеріалів (1 година) - 500 грн.;

- складення позовної заяви та додатків до неї і направлення до суду (5 годин) - 2 500 грн.;

- вивчення відзиву та підготовка заперечень на відзив (2 години) - 1 000 грн.;

- підготовка, прибуття (200 км.) та участь в засіданні суду (4 години) - 2 000 грн.;

- складення письмових пояснень та додатків (2 години) - 1 000 грн.;

- підготовка, прибуття (200 км.) та участь в засіданні суду (4 години) - 2 000 грн.;

- підготовка, прибуття (200 км.) та участь в засіданні суду (4 години) - 2 000 грн.;

- складення письмових пояснень та додатків та розрахунків (4 години) - 2 000 грн.;

- підготовка, прибуття (200 км.) та участь в засіданні суду (4 години) - 2 000 грн.

Всього 34 години - 17 000 грн.

На підтвердження фактично понесених ФОП ОСОБА_1 витрат, адвокатом Жур`ян Р.М. було надано квитанцію №0.0..1 від 27 травня 2020 року на суму 2 500 грн., призначення платежу: «оплата згідно договору про надання правової допомоги від 29.04.2020 року» та копії фіскальних чеків: від 24.06.2020 року №0771 на суму 2 500 грн.; від 03.07.2020 року №0773 на суму 2 500 грн.; від 09.07.2020 року №0774 на суму 2 500 грн.; від 10.07.2020 року №0777 на суму 3 000 грн.; від 19.08.2020 року №0778 на суму 4 000 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Вищевказані висновки зазначені в постанові Верховного суду від 08 квітня 2020 року по справі № 922/2685/19.

Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. є співмірними із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у акті приймання-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 квітня 2020 року.

При цьому, заперечення представника відповідача, які ґрунтуються лише на відсутності доказів, які б підтверджували витрачений час адвоката Жур`ян Р.М. спростовуються наданим представником позивача до заяви актом приймання-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 квітня 2020 року, де наведено деталізований опис робіт та кількість витраченого адвокатом часу, а також наявними в матеріалах справи доказами протоколами судових засідань (загальна тривалість судових засідань складає - 8 годин 10 хвилин).

Враховуючи вищевикладене, а також зазначений стороною розмір витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Жур`ян Р.М. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат та вважає необхідним стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.132, 134, 139, 252, 250, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Прийняти по справі №420/4679/20 додаткове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Стефанов