Справа № 200/143/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 р. Справа№200/143/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., при секретарі Мурашко Д.О., за участю представника позивача Федорової В.П., представника відповідача Тернинко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2019 №1,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Дочірнє підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код 32001618, 85307, Днецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, 2) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (ідентифікаційний код 43142826, 87515, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Італійська, 59). З урахуванням уточнень просив скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.12.2019 №, яким нараховано штрафні санкції у сумі 40528,03 грн. Позов вмотивовано тим, що безпідставним є нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість, оскільки сертифікатом ТПП засвідчено настання обставин непереборної сили, що в силу вимог ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 звільняє підприємство від відповідальності в цій частині.

31 січня 2020 року ухвалою Донецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10 лютого 2020 року.

10 лютого 2020 року, 10 березня 2020 року, 30 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 13 травня 2020 року, 02 червня 2020 року, 22 червня 2020 року, 19 серпня 2020 року ухвалами суду відкладено підготовче засідання на 02 березня 2020 року, 30 березня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 13 травня 2020 року, 02 червня 2020 року, 22 червня 2020 року, 27 липня 2020 року, 01 вересня 2020 року відповідно.

11 лютого 2020 року, 14 лютого 2020 року відповідачем надані відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що камеральна перевірка проведена з урахуванням пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, при цьому, період серпень 2019 року охоплений перевіркою є в межах строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу. Несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що задеклароване в декларації за серпень 2019 року, призвела до застосування штрафу. Повідомлено, що ДП «Донецький облавтодор» 28.10.2019 сплатило узгоджене податкове зобов`язання у сумі 405280,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.10.2019 №212761286 у сумі 405280,29 грн. Зазначає, що сертифікат ТПП, який засвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасної сплати податку на додану вартість, не розповсюджується на відносини, що виникли після його видання, тобто після 01.09.2014. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. (том 1 а.с.90-93, 103-104)

02 червня 2020 року позивачем надано доповнення до позовної заяви, в якому зазначено, що з індивідуальної картки платника податків (ІКП) вбачається, що станом на 06.08.2019 - наявна переплата з податку на додану вартість становила 1017069,11 грн., що утворилась після сплати узгодженого податкового зобов`язання по декларації з податку на додану вартість N від 19.07.2019 (з терміном сплати - 30.07.2019), за рахунок надходження до бюджету коштів: з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ Платіжне доручення N 167814985 від 26.07.2019 року у сумі 792414,34 грн.; сплати грошового зобов`язання, визначеного за результатами документальної/фактичної перевірки підрозділів аудиту Платіжне доручення N 7908 від 26.07.2019 у сумі 224 654,77 грн. Разом з тим, наявна переплата з податку на додану вартість 1017069,11 грн., а саме кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ у сумі 792414,34 грн., неправомірно вилучені з СЕА ПДВ (казначейського рахунку), були 06.08.2019 направлені на погашення: податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') N від 07.12.2018 року; податкового повідомлення-рішення (форма 'Н') N від 17.07.2019 року. Відповідно до Декларації з ПДВ за серпень 2019 року (реєстраційний № N від 16.09.2019) задекларовано до сплати 839343, 00 грн (граничний термін сплати 30.09.2019 р.). За результатами розгляду транзакцій в системі електронного адміністрування ПДВ на електронний рахунок було зараховано позивачем 28.10.2019 р. грошові кошти у сумі 820005,34 грн. (платіжне доручення № 212761286 від 28.10.2019 р.). Податковий орган встановивши, що у позивача є заборгованість зі сплати ПДВ та штрафних санкцій, списав 28.10.2019 року з електронного рахунку в рахунок погашення заборгованості цю суму у розмірі 820 005,34 грн. Вилучені СЕА ПДВ грошові кошти були направлено на «зменшено боргу по штрафних санкцій нарахованих за актом у поточному році Податкове повідомлення-рішення (форма 'Р') N по Платіжне доручення N 212761286 від 28.10.2019 р.» у розмірі 669 058 грн.; «зменшено боргу по основного платежу нарахованого за актом у поточному році Податкове повідомлення-рішення (форма 'Р') N по Платіжне доручення N 212761286 від 28.10.2019» у розмірі 150 946,50 грн. Вище викладене спростовує висновки акта камеральної перевірки від 05.12.2019 року № 264/05-99-53-41/32001618. Вказане призвело до нестачі коштів на погашення зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року. (том 1 а.с.166-172)

18 червня 2020 року відповідачем додатково надані пояснення щодо відображення в індивідуальній картці платника податків нарахування та погашення податкового боргу. Так, 26.07.2019 в ІКП платника згідно платіжного доручення №167814985 відбулося надходження коштів у сумі 792414,34 грн., після чого сума переплати збільшилася та склала 3735356,1грн. 30.07.2019 відображено нарахування на суму 2718287 грн., згідно податкової декларації з податку на додану вартість N від 19.07.2019 (терм.спл. 30.07.2019). Платіжне доручення N 167814985 на суму 792414,34 грн., частково погасило податкову декларацію з податку на додану вартість N від 19.07.2019. Станом на 06.08.2020 згідно ІКП ДП «Донецький облавтодор» рахується переплата в розмірі 1017069,11 грн. Часом раніше, ДП «Донецький облавтодор» звернулося до суду з адміністративним позовом до ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення рішення (форми «Н») № від 07 грудня 2018 року на суму 808402,99 грн. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року по справі 200/71/19-а апеляційну скаргу ГУ ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/71/19-а задоволено. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/71/19-а скасовано. У задоволенні позовних вимог ДП «Донецький облавтодор» до ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 грудня 2018 року відмовлено. Отже, в ІКП 06.08.2019 поновились виключені/скасовані в поточному році донараховані штрафні санкції згідно податкового повідомлення - рішення (форма 'Н') N від 07.12.2018 року. За рахунок переплати було погашено в повному обсязі поновлені в ІКП штрафні санкцій по податковому повідомленню - рішенню (форма 'Н') N від 07.12.2018 року на суму 808402,99 грн., нараховані по податковому повідомленню - рішенню від (форма 'Н') N від 17.07.2019 на суму 2803,54 грн. 23.08.2019 позивачем зараховано до бюджету кошти з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ згідно платіжного доручення N 182645132 від 23.08.2019 на суму 2297585.66 грн. З урахуванням зазначеного, станом 23.08.2019 сума переплати в ІКП платника склала 2503448,2 грн. За рахунок переплати погашено донараховані в ІКП штрафні санкцій по податковому повідомленню рішенню від N від 12.08.2019 року на суму 517,74 грн. (не оскаржувались в судовому порядку). В зв`язку з судовим оскарженням податкового повідомлення рішення від 23.05.2019 року № відповідно до ухвали суду про відкриття провадження по справі 200/7763/19-а донараховані штрафні санкції на суму 206 469,21 грн., було виключено з ІКП платника та зараховано до переплати. (1017069,11-808402,99-2803,54-517,74+206469,21= 411814,05 грн.). Станом на 31.08.2019 року сума переплати складала 411814,05 грн. ДП "Донецький облавтодор» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2019 року № від 16.09.2019 з граничним терміном сплати 30.09.2019, в якій ним задекларовано до сплати суму податку на додану вартість у розмірі 839343 грн., яке остаточно погашено 28.10.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням N 212761286 від 28.10.2019). Просив відмовити у задоволені позовних вимог. (том 1 а.с.177-181)

27 липня 2020 року позивачем надані додаткові пояснення, в яких повідомлено, що контролюючим органом двічі проведено перевірки дотримання строків сплати грошового зобов`язання визначеного в декларації за серпень 2019 року. Первинно складено акт від 1311.2019 №187/05-99-53-41/32001618, в якому за результатом сплати платіжним дорученням від 28.10.2019 №212761286 сум податку на додану вартість встановлено порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання у сумі 820005,34 грн.

05 грудня 2019 року відповідач вдруге провів камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість відповідно до податкової декларації з ПДВ за серпень 2019 року (№ від 16.09.2019 року, термін сплати 30.09.2019 року), про що склав акт №264/05-99-53-41/32001618. В акті визначено, що за результатом сплати платіжним дорученням від 28.10.2019 №212761286 сум податку на додану вартість встановлено порушення строків сплати узгодженого податкового зобов`язання у сумі 405280,29 грн. Вказаний акт отримано позивачем 10.12.2019 (трекінг відправлення 85). Пунктом 86.7.статті 86 Податкового кодексу України встановлено термін для подання заперечень на акт перевірки 10 робочих днів, а за приписами пункту 86.8. пункту 86 Податкового кодексу України встановлено, що повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку. Зазначає про порушення строків прийняття податкового повідомлення-рішення та вчинення дій, зокрема, повторного проведення перевірки, що не передбачені Податковим кодексом України. (том 1 а.с.218-222)

11 серпня 2020 року відповідачем додатково надані пояснення, в яких зазначено, що у зв`язку з тим, що податкове повідомлення рішення від 30.07.2019 № на суму 2073992,50 грн., набуло статусу не узгодженого, штрафні санкції та пеня нараховані в автоматичному режимі за даним податковим повідомленням рішенням не включалися до розрахунку штрафної санкції по податковому повідомленню рішенню від 23.12.2019 № . Далі ДП «Донецький облавтодор» подано до ГУ ДПС у Донецькій області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за 01.07.2019 N на суму 2911 грн.( отже сума переплати 411814,05+2911=414 725,05 грн.). 23.09.2019 від позивача надійшло платіжне доручення від 23.09.2019 № 196305309 на суму 19337,66 грн. яке було зараховано до переплати (414725,05+ 19337,66=434 062,71 грн.). В подальшому, ДП "Донецький облавтодор» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2019 року № від 16.09.2019, в якій ним задекларовано до сплати суму податку на додану вартість у розмірі 839 343 грн., з граничним терміном сплати 30.09.2019. За рахунок переплати (434062,71 грн.) узгоджене грошове зобов`язання на суму 839 343 грн., по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року погашено частково. (залишок 405280,29 грн. які остаточно погашено 28.10.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням N 212761286 на суму 820005,34 грн.). 414725,05 грн. + 19337,66 грн. (переплата) = 434 062,71 грн.; 839 343 грн. - 434 062,71 грн. = 405 280,29 грн. (28 кал. днів затримки) (том 1 а.с.238-241)

01 вересня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав просив задовольнити їх у повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволені.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Дочірнє підприємство «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ідентифікаційний код 32001618, місцезнаходження: 85307, Днецька область, м.Покровськ, вул.Захисників України, 2, перебуває на обліку у Покровсько-Добропільському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області.

16 вересня 2019 року позивачем до Головного управління ДПС у Донецькій області, Покровсько-Добропільське управління подана податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2019 року, в якій визначена сума податку, яка сплачується до державного бюджету у розмірі 839343,00 грн. Граничний термін сплати узгодженого податкового зобов`язання 30.09.2019.

05 грудня 2019 року за результатом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складено акт №264/05-99-53-41/32001618. Висновок свідчить про порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2019 року.

23 грудня 2019 року на підставі акту перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 405280,29 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 40528,03 грн.

Відповідно до п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 Кодексу, камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 Кодексу контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 86.7.статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

За приписами пункту 86.8. пункту 86 Податкового кодексу України встановлено, що повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/ або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Суд зауважує, що акт перевірки від 06.12.2019 №265/05-99-53-41/32001618 отримано позивачем 20.11.2019 (потовий трек 85), при цьому, спірне податкове повідомлення-рішення прийнято 23 грудня 2019 року, тобто з порушенням терміну встановленого пунктом 86.8. пункту 86 Податкового кодексу України.

Щодо застосування приписів Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон 1669), які обумовлюють звільнення позивача від відповідальності за неналежне виконання податкових зобов`язань суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвело до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених зокрема цим Кодексом.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон №1669-VII, що набув чинності 15 жовтня 2014 року, який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 Закону №1669 визначено, що період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" (далі - Указ № 405) та датою набрання чинності Указом Президента України "Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України".

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу №405.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1053-р від 30 жовтня 2014 року, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. В подальшому, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція". Тобто, зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України було чинним та не скасовувалось, дія якого лише була зупинена на відповідний час. 2 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Зазначене розпорядження опубліковано 8 грудня 2015 року на єдиному веб-порталі органів виконавчої влади України "Урядовий портал".

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053".

Суд зазначає, що вказаними розпорядженнями затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція з початку її проведення та на теперішній час. Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р та №1053-р від 30 жовтня 2014 року, до зазначених населених пунктів належить місто Донецьк та місто Покровськ.

Статтею 10 Закону № 1669 передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Доказами, що підтверджують факт настання (існування) зазначених обставин, є висновок Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Отже, підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, зокрема невчасну сплату податкового зобов`язання з податку на додану вартість, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналізуючи вищезазначені норми суд дійшов висновку, що:

- Порядком передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Матеріалами справи підтверджується, 01 вересня 2014 року Торгово-промисловою палатою України Дочірньому підприємству «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» видано сертифікат № 2732/05-4 про настання обставини непереборної сили, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 30 липня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території м. Донецьк, в дотриманні норм законодавчих актів, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Відтак, вищевказаний Сертифікат засвідчує обставини непереборної сили з 30 липня 2014 року до впровадження регламенту (18.12.2014).

З огляду на викладене, наданий позивачем Сертифікат Торгово-промислової палати не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасної сплати податкового зобов`язання, яке визначено в декларації за серпень 2019 року, оскільки він виданий, за 4 роки до виникнення спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 30.07.2014 до моменту введення в дію Регламенту.

Зазначення у вказаних Сертифікатах того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Таким чином, на переконання суду позивач у спірних правовідносинах мав звернутись до Торгово-промислової палати України після виникнення відповідних обставин щодо неможливості своєчасної сплати податкових зобов`язань, оскільки засвідченню підлягають обставини непереборної сили по кожному окремому податковому обов`язку та відносно обов`язку виконання якого вже настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом, проте на момент видачі позивачу Сертифікату у підприємства зобов`язання зі сплати податку за серпень 2019 року не виникало.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2019 року у справі № 805/385/17-а. (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84746581)

З огляду на викладене, підстави для застосування приписів ст. 10 Закону №1669 відсутні.

Щодо показників, визначених в акті перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначені статтею 87 ПК.

Так, згідно з абзацом першим пункту 87.1 цієї статті джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до абзацу другого пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Організацію діяльності з ведення органами ДФС України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначено Порядком ведення органами ДФС України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №422 від 07.04.2016 (далі - Порядок №422).

Згідно п.1 розділу II Порядку №422, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №422, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Пунктом 1 глави 1 Розділу III Порядку № 422 передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файлу; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Тобто, в інтегрованій картці платника відображається повна хронологія нарахувань податкових зобов`язань, їх сплата тощо.

В акті перевірки зазначено, що згідно інформації з інтегрованої картки особового рахунку ДП «Донецький облавтодор «ВАТ «ДАК «АДУ» по коду 14010100 на 2019 рік програмного забезпечення ДПС «Податковий блок», враховуючи, що податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 № було оскаржене (неузгоджене) згідно ухвали від 18.11.2019 №200/13178/19-а, при цьому, податкове повідомлення-рішення від 30.07.2019 № відкликано в ІКПП із запізненням 25.11.2019, станом на 30.09.2019 переплата складала 434062,71 грн. Залишок податкового зобов`язання, що визначений у податковій декларації за серпень 2019 року, однак не сплачений станом на 30.09.2019 складає - 405280,29 грн. За серпень 2019 року позивачем задекларовано податкове зобов`язання у розмірі 839343,00 грн., яка частково погашена за рахунок переплати та у сумі - 405280,29 грн. (частково) платіжним дорученням від 28.10.2019 №212761286).

Позивач заперечував проти зазначених в акті показників, зокрема зазначив, що вони не відповідають показникам інтегрованої картки.

Під час розгляду справи, відповідачем надані додаткові пояснення, в яких викладені розрахунки сум, що нараховані та зараховані до сплати податку на додану вартість, порядок обрахування штрафних санкцій, визначених у податковому повідомленні-рішенні від 23.12.2019 №.

Суд зазначає, що розрахунок штрафних санкцій здійснено із вибіркових показників, що містяться в інтегрованій картці особового рахунку ДП «Донецький облавтодор «ВАТ «ДАК «АДУ». Сума переплати станом на 30.09.2019, виходячи з якої обрахована сума недоплати по податковій декларації за серпень 2019 року, не підтверджена наявними у картці показниками.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність розрахунку штрафних санкцій.

Посилання позивача на протиправне проведення повторної камеральної перевірки суд вважає безпідставним, оскільки первинний акт №187/05-99-53-41/32001618 від 13.11.2019 анульовано у зв`язку з невірним відображенням в КОР суми заборгованості, про що зазначено в листі Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.12.2019 №31041/10/05-99-53-41, який був надісланий на адресу позивача.

Враховуючи допущені контролюючим органом порушення порядку прийняття податкового повідомлення-рішення, невідповідність даних визначених в акті перевірки даним, що містяться в інтегрованій картці позивача, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 23.12.2019 № прийнято не у спосіб, що визначений законом, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн. (платіжне доручення від 17.01.2020 №6), задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7-11, 17-20, 69-72, 86, 94, 122-124, 126-128, 130, 133-135, 138-140, 143, 150- 154, 158-163, 167, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2019 №1 задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 23 грудня 2019 року №002057541.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 01 вересня 2020 року. Повний текст рішення складено 10 вересня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош