Справа № 766/24685/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 766/24685/19
Головуючий в 1 інстанції: Кузьміна О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просив суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0121/50800/19 від 27.11.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає рішення суду таким, що винесене при недоведеності обставин що мають значення для справи, при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення повністю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми процесуального права, а саме виніс рішення без врахування практики Верховного Суду по справі №451/1551/14 від 18.09.2019 року, яка на даний час є останньою практикою по спорах щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил. Апелянт вказує, що у матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують прямий умисел ОСОБА_1 на ухилення від сплати податків та зборів при складанні митної декларації, при цьому матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те. що інформація вказана у товаросупровідних документах наданих продавцем містить недостовірні дані.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до Протоколу про порушення митних правил № 0121/50800/19 від 12 листопада 2019 р. зазначений протокол було складено у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про що прямо зазначено у протоколі. На думку апелянта, відповідачем не надано жодного доказу того, що протокол був складений у присутності позивача, і як наслідок відсутність повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а так само відсутні докази прямого умислу позивача при заповнення митної декларації. Крім того, апелянт вказує, що у протоколі і постанові йдеться мова про дві різні митні декларації, у зв`язку з чим з постанови не вбачається можливим зрозуміти у якій саме митній декларації зазначено неправдиві відомості.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.10.2019 року митному посту «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, особою уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «КФ» Строй Мастер» ОСОБА_1 , у митному режимі «імпорт», було подано електронну митну декларацію, якій присвоєно номер UА508070/2019/001933, для здійснення митного оформлення товарів:

- Салатник керамічний, тарілка керамічна, у асортименті: позиції Салатник керамічний 16.0*7 см ІМР0719363, тарілка глибока керамічна 17.0*4,5см біла ІМР0719366. Загальна кількість - 840 шт., що заявлені за товаром №4. Товар заявлено за кодом згідно з УКТ ЗЕД (пільгова ставка ввізного мита 5,0%).

- Вироби санітарно-технічного призначення з пластмас: килимки для ванної, штанга для шторки телескопічна.

Загальна кількість - 2070 наборів та 1380 шт., що заявлені за товаром №7. Товар заявлено за кодом згідно з УКТЗЕД - (пільгова ставка ввізного мита 5,0%).

Разом із зазначеною митною декларацією декларантом ОСОБА_1 в електронному вигляді подано наступні документи:

- контракт від 04.04.2017 №СHUA17/04/04 укладений між ТОВ «КФ «Строй мастер» та іноземним підприємством YIWU UNIQUECN TRADING CO., LIMITED» (Китай);

- специфікація від 31.07.2019 № 11;

- рахунок-фактура від 31.07.2019 №512-20190508-1;

- пакувальний лист від 31.07.2019 №б/н;

- коносамент від 15.08.2019 №NBS19080546;

- автотранспортна накладна СМR від 25.09.2019 №29932;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 01.12.2017 №б/н;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 05.11.2018 №б/н;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 05.03.2018 №б/н;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору від 20.09.2018 №б/н;

-Єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №1559/10/64-05-07 від 26.09.2019.

01.10.2019 року під час митного контролю співробітниками митниці, в присутності ОСОБА_1 , були відібрані зразки товару №3,4,7 для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення їх технічних характеристик, визначених у п.1 ч.1 ст.356 МК України, відповідно до акту про взяття проб (зразків) товарів.

Відповідно до висновку експерта Одеського управління з питань експертизи та досліджень ДПМЕ від 07.11.19 р. №168, за результатами лабораторних досліджень товар №4 (позиції Салатник 16.0*7 см ІМР0719363, тарілка глибока 17.0*4,5см біла ІМР0719366) ідентифіковано, як посуд керамічний столовий, виготовлений з фарфору; товар №7 (позиції ковбики для ванной 50*80/40*50 2 шт. в ассорт. ІМР0719278, килимки для ванной 50*80/40*50 2 шт. в асортименті ІМР0719279, килимки для ванной 50*80/40*50 2 шт. в асортименті ІМР0719276, Коврики для ванной 50*80/40*50 2 шт. в ассорт. ІМР0719273 та Коврики для ванной 50*80/40*50 2 шт. в ассорт. ІМР0719275, килимки для ванной 50*80/40*50 2 шт. в ассорт. ІМР0719274, Коврики для ванной 50*80/40*50 2 шт. в ассорт. ІМР0719277) ідентифіковано як видими для підлоги із синтетичних текстильних матеріалів, готові, нетафтингові, нефлоковані; товар №7 (позиція Штанга для шторки телескоп. 70-120 см. бел. ІМР0719263, Штанга д-шторки телескоп. 110-200 см. бел. ІМР0719264, Штанга для шторки телескоп. 140-260 см. бел. ІМР0719265) ідентифіковано як кріпильна арматура з недорогоцінних металів: карниз (штанга телескопічна) для ванних кімнат. Встановлений опис не відповідає характеристикам заявлених в митній декларації кодів товарів №4 та №7за УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.4 ст.69 МК України, посадовою особою Митниці ДФС було прийнято рішення про визначення коду товарів від 11.11.2019 №КТ-UА-2019 та визначено коди товарів за УКТЗЕД, а саме:

- товар №4 - позиції «Салатник 16.0*7 см ІМР0719363, тарілка глибока 17.0*4,5 см біла ІМР0719366, у товарній підкатегорії » - пільгова ставка ввізного мита - 10%;

- товар №7 - позиції «килимки для ванной 50*80/40*50 см. - 2 шт. в асортименті ІМР0719278, килимки для ванной 50*80/40*50 см.- 2 шт. в асортименті ІМР0719279, Коврики для ванной 50*80/40*50 см. - 2 шт. в асортименті ІМР0719276, килимки для ванной 50*80/40*50 см. - 2 шт. в асортименті ІМР0719273, килимки для ванной 50*80/40*50 см. -2 шт. в асортименті ІМР0719275, килимки для ванной 50*80/40*50 см. - 2 шт. в асортименті ІМР0719274, Коврики для ванной 50*80/40*50 см. - 2 шт. в асортименті ІМР0719277, у товарній підкатегорії » - пільгова ставка ввізного мита -8%;

- товар №7 - позиції «Штанга для шторки телескопічна 70-120 см. бел. ІМР0719263, Штанга для шторки телескопічна 110-200см. бел. ІМР0719264, Штанга для шторки телескопічна 140- 260 см. бел. ІМР0719265», у товарній підкатегорії » - пільгова ставка ввізного мита -10%.

Сума несплачених митних платежів за митною декларацією від 01.10.2019 №UА508070/2019/001933, у зв`язку із заявленням в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару за УКТЗЕД становить 1912,72 грн. (ввізне мито - 1593,93 грн., ПДВ - 318,79 грн.).

12.11.2019 року уповноваженою посадовою особою Митниці ДФС стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про ПМП №0121/50800/19 за ознаками ст.485 МК України, примірник протоколу надано ОСОБА_1 під особистий підпис та повідомлено дату та час розгляду справи.

У призначений час ОСОБА_1 до митниці не з`явився, будь-які клопотання щодо перенесення розгляду справи не направляв.

27.11.2019 року заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - начальником Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кравченко Володимиром Миколайовичем, за результатами розгляду справи про ПМП №0121/50800/19, винесено постанову, якою визнано винним громадянина України ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 5 738 грн. 16 коп., примірник постанови направлено ОСОБА_1 за місцем мешкання листом за №7396/21-70-20.

Копія постанови отримана позивачем особисто 04.12.2019р., згідно поштового відправлення ДП «Укрпошта» №427.

Не погоджуючись із правомірністю постанови у справі про порушення митних правил №0121/50800/19 від 27.11.2019р., позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність умислу у діях позивача щодо скоєння адміністративного правопорушення щодо порушення митних правил, що позивач був відсутній під час складання протоколу, не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи відносно нього, не приймається судом до уваги, як такі що спростовані встановленими в судовому засідання обставинами. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в оскаржуваній постанові висновки відповідають фактичним обставинам справи №0121/50800/19, провадження у справі проведено повно та об`єктивно, матеріали справи містять належні докази щодо порушення ОСОБА_2 митних правил за ст.485 МК України, та не спростовуються доводами сторони позивача в ході судового розгляду.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ МК України.

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Статтею 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

При цьому колегія суддів також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року (справа № 553/1435/17), від 25 червня 2020 року (справа № 163/1218/16-а), від 18 червня 2020 року (справа №638/10546/16-а), згідно яких склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Отож, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого статтею 485 МК України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).

Водночас, колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції, що об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю) із посиланнями на висновки Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2018 року (справа №760/20661/15-а), оскільки згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 755/10947/17), суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що для митного оформлення імпортованого товару декларант надав митному органу товаросупровідні документи, необхідні для ідентифікації самого товару та для підтвердження заявленої митної вартості. Водночас, задекларовані позивачем відомості щодо ввезеного товару узгоджувалися з відомостями про цей товар, які зазначено у товаросупровідних документах.

Таким чином, за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТ ЗЕД (який декларант вказав на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості при декларуванні перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром), не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до статті 485 МК України.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За положеннями статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зміст виявленого відповідачем правопорушення, що слугувало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою, полягає у зазначенні неправдивих відомостей щодо коду товару згідно з УКТ ЗЕД (а.с. 8).

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до диспозиції частини першої статті 485 МК України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При цьому колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 20 серпня 2020 року (справа № 553/1435/17), які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що з метою перевірки правильності заявлених позивачем відомостей у митній декларації документи були передані для проведення лабораторних досліджень з метою встановлення їх технічних характеристик до Одеського управління з питань експертизи та досліджень ДПМЕ, тобто до осіб зі спеціальними знаннями. Таким чином, суд вважає, що у даній ситуації мав місце складний випадок класифікації товарів у розумінні статті 69 МК України.

Таким чином, відповідачем не доведено наявність у діях позивача як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, тому оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права без врахування останніх висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, у зв`язку з чим безпідставно дійшов висновку про наявність у діях позивача порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, як встановлено судом, за подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1152,60 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 30.07.2020 року. Таким чином, з урахуванням задоволення позовних вимог, розмір судових витрат, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 1152,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 249, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 21 травня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0121/50800/19 від 27.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1152,60 грн. (тисяча сто п`ятдесят дві гривні 60 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець