Справа № 947/12052/20
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 947/12052/20
Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді доповідача Кравця О.О.
судді Домусчі С. Д.
судді Коваля М.П.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року по справі № 947/12052/20 прийняту у складі судді Луняченко В.О. за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цинєв Віталій Олександрович, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Одеська міська рада про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

05.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цинєв Віталій Олександрович, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Одеська міська рада та просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 12.04.2019 р. ВП №58474765 старшого державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії з відновлення виконавчого провадження ВП №58474765 щодо зобов`язання Одеську міську раду у встановленому земельним законодавством України порядку повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер: :41:008:0016 площею 0, 1 га за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року ухвалено передати адміністративну справу на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми процесуального права та просив її скасувати з подальшим закриттям провадження по даній справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в поданому адміністративному позові зазначалось, що позов подається до суду, як на усунення недоліків на виконання ухвали Київського районного суду від 01.04.2020 р. у справі № 520/5836/16-а.

Тобто, позивач наголосив, що позов ним надається, як на усунення недоліків в рамках справи №520/5836/16-а, а не як окремий позов.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження по справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає ,що вона підлягає задоволенню ,за наступних встановлених обставин :

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2020 р у справі №520/5836/16-а було встановлено , 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження, винесеної старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєвим Віталієм Олександровичем протиправною та її скасування, зобов`язання вчинити певні дії.

Виконавче провадження було відкрито за виконавчим листом №520/5836/16-а , виданим 18.02.2019 року Київським районним судом м. Одеси.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та її скасування, зобов`язання вчинити певні дії повернуто без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 травня 2019 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2019 року провадження у справі №520/5836/16-а за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи Одеської міської ради, на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та її скасування, зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2019 року скасовано, постановлено нову ухвалу з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В подальшому, ухвалою Київського районного м. Одеси від 01 квітня 2020 року ( суддя ОСОБА_3 ) скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича залишено без руху.

05.05.2020 року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , поданий на виконання ухвали Київського районного м. Одеси від 01 квітня 2020 року по справі №520/836/16-а.

Разом з тим, Київським районним судом м. Одеси було помилково визначено вказану позовну заяву, подану на виконання ухвали Київського районного м. Одеси від 01 квітня 2020 року по справі №520/836/16-а як новий адміністративний позов, 05.05.2020 року здійснено автоматизований розподіл справи, присвоєно справі №947/12052/20 та розподілено справу на суддю Київського районного м. Одеси Луняченка В.О.

Ухвалою Київського районного м. Одеси від 18 травня 2020 року по справі №947/12052/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цинєва Віталія Олександровича, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа Одеська міська рада про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування постанови ВП №58474765 від 12.04.2019 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Водночас, ухвалою Київського районного м. Одеси від 15 червня 2020 року по справі №520/5836/16-а скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Цинєва Віталія Олександровича про закінчення виконавчого провадження та зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2020 р у справі №520/5836/16-а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 червня 2020 року про повернення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Цинєва Віталія Олександровича про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною та її скасування, зобов`язання вчинити певні дії скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин),

ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ:

Ст.8 Конституції України, встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Ч.1 ст. 9 Конституції України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Частина 2 статті 19, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до вимог ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно частини 2 той же статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2 ч.1ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 1ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ч. 1 ст. 287 КАС України визначає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 3 ст. 287 КАС України визначає, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно ч. 5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.08.2016 року №1404-УШ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст.18 КАС України , визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Згідно ч. 1,9,13 ст.31 КАС України ,визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом. Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, визначених цим Кодексом.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини( надалі - ЄСПЛ).

Згідно відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції ( 995_004 ) спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства (див. рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії" (Coeme and Others v. Belgium), NN 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, п. 98, ECHR 2000-VII). Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".( додатково див.п.23 -24 рішення ЄСПЛ у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Заяви N 29458/04 та N 29465/04) від 20 липня 2006 року.

Згідно п. 1 ч.3 ст.317 КАС України розгляд справи неповноважним складом суду є порушенням норм процесуального права та обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії)

Право особи на звернення до суду у разі, якщо остання вважає, що рішенням, діями або бездіяльністю з боку суб`єкта владних повноважень порушені її права, гарантоване ст. 55 Конституції України та ст.5 КАС України. Праву особи на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів кореспондує обов`язок суду забезпечити доступ до суду і за наявності відповідних підстав розглянути справу та вирішити спір.

Апеляційний суд вважає, що, з огляду на вимоги статті 287 КАС України та положення статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», ця справа підлягає розгляду судом, який видав виконавчий лист, тобто Київським районним судом м.Одеси .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 р. по справі № 750/2501/19

Крім того, враховуючи ,що матеріалами справи підтверджується, що Київським районним судом м. Одеси було помилково визначено вказану позовну заяву, подану на виконання ухвали Київського районного м. Одеси від 01 квітня 2020 року по справі №520/836/16-а як новий адміністративний позов, 05.05.2020 року здійснено автоматизований розподіл справи, присвоєно справі №947/12052/20 та розподілено справу на суддю Київського районного м. Одеси Луняченка В.О.,за відсутністю обставин , які свідчать про неможливість продовжувати суддею Калашніковою О.І розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені КАС України , апеляційний суд вважає наявним порушення вимог ч.3 ст.18, ч. 13 ст.31 КАС України при визначенні складу суду та погоджується із відповідними доводами апелянта.

(2) Висновки апеляційного суду:

Суд апеляційної інстанції доходить до висновку про порушення судом 1-ої інстанції норм процесуального права , що виразилося у розгляді справи неповноважним складом суду та порушенні предметної підсудності вказаної справи ,встановленої ч. 5 ст. 287 КАС України , що призвело до неправильного вирішення питання про передачу справи до іншого суду, у зв`язку з чим ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду 1-ої інстанції - Київського районного суду м.Одеси.

Керуючись ст.8,19, 55 Конституції України, ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3,5,12,19,21, 240,242,257,308,309,311, ч.4 ст. 320,321,322 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду 1-ої інстанції .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повне рішення складене та підписане 09.09.2020 року

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Домусчі С.Д. Коваль М.П.