Справа № 300/1190/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. справа № 300/1190/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікар І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 71 160,13 грн., -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 71 160,13 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення норм Податкового кодексу України не сплатив податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 54 462,60 грн., в тому числі податкові зобов`язання в сумі 43 330,90 грн., штрафні санкції в розмірі 11 131,7 грн. та військовий збір в розмірі 16 697,53 грн., в тому числі податкові зобов`язання в сумі 13 358,03 грн., штрафні санкції в розмірі 3 339,50 грн., внаслідок чого утворено податковий борг в розмірі 71 160,13 грн., який ним не сплачено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с.36-37).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.57-58).

Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року перебував у відпустці, з 03.08.2020 року по 06.08.2020 року перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено.

Відповідач правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався. Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за адресою державної реєстрації місця проживання відповідача. Однак, кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.61-62).

Частиною 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу, однак відзив ним не подано.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 перебуває на обліку в Тисменицькому управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків.

На підставі наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 25.03.2019 року № 439, старшим державним ревізорам-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору від продажу об`єктів рухомого майна ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Згідно відомостей НАІС ДДАІ МВС України від 15.11.2018 року № 31/9/4978 в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року відповідач окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував доходи від продажу об`єктів рухомого майна, а саме імпортованих ним транспортних засобів.

25.10.2018 року позивач з метою підтвердження факту продажу та вартісних показників реалізації імпортованих транспортних засобів ОСОБА_1 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області із запитом.

На вищевказаний запит від Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, отримано інформацію, яка підтверджує, що відповідачем у період 2014-2017 рр. імпортовано на митну територію України 23 транспортних засобів, з яких 5 транспортних засобів оформлені на правах приватної власності ОСОБА_1 , а по 18 транспортних засобах оформлено передачу права власності іншим особам, в тому числі: в 2014 році 1 транспортний засіб, в 2015 році - 9 транспортних засобів, в 2016 році - 5 транспортних засобів, в 2017 році - 2 транспортні засоби та в 2018 році 1 транспортний засіб.

За результатами перевірки складено акт за № 411/09-19-13-16/ НОМЕР_1 від 13.05.2019 року, відповідно до якого встановлено порушення ОСОБА_1 : пункту 164.1, підпункту 164.2.4 пункту 164.2 статті 164, пункту 173.1 статті 173 та пункту 167.2 статті 167 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період що перевірявся, в розмірі 44 526,77 грн.; пункту 1.2, підпункту 1.6 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано 13 358,03 грн. військового збору (а.с.8-23).

На підставі акту перевірки № 411/09-19-13-16/ НОМЕР_1 від 13.05.2019 року позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 26.06.2019 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 55 658,47 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 44 526,77 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями 11 131,7 грн.(а.с.29);

- № від 26.06.2019 року, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 16 697,53 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 13 358,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 339,5 грн. (а.с.30).

27.06.2019 року вищевказані податкові повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення (а.с. 28).

У встановлений законом строк відповідач не сплатив узгоджену суму грошових зобов"язань, та така сума набула статусу податкового боргу.

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області просить винести рішення суду про стягнення вказаного боргу з відповідача.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до положень підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно приписів пункту 16-1 Перехідних положень ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач є платником податку на доходи з фізичних осіб, та, як наслідок, військового збору.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пункт 16.1.3), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" за № 149154-54 від 10.10.2019 року (а.с. 6).

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору в загальному розмірі 71 160,13 грн., утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, корінцем податкової вимоги, витягом з облікової картки платника податку та довідкою про борг за платежами, розрахунком розміру штрафних (фінансових) санкцій (а.с. 6, 7, 26, 29-31).

Наявність заборгованості відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з відповідача податкового боргу є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області - задоволити.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід бюджету заборгованість в сумі 71 160 (сімдесят одну тисячу сто шістдесят) гривень 13 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (), адреса: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Панікар І.В.