Справа № 440/4094/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4094/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач; ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог /а.с. 50/, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу нездійснення виплати ОСОБА_1 заборгованості пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок на підставі Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", пункти 1 та пункти 2 якої визнані протиправними та нечинними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №640/5248/19;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , здійснити виплату ОСОБА_1 донарахованої та не виплаченої частини пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, однією сумою, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", не пізніше останнього числа місяця, в якому дане рішення суду набрало законної сили;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , здійснити не пізніше останнього числа місяця, в якому дане рішення суду набрало законної сили, розрахунок та виплату ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, яка визначається у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

В обґрунтування позовної заяви у справі №440/4094/20 позивачем зазначено, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №440/4318/18 ГУ ПФУ в Полтавській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зазначило в листі від 08.07.2019 вих.№3162/К-03, що виплата донарахованої пенсії за період з 20.12.2016 по 23.06.2019 у розмірі 266587,65 грн. буде здійснена в Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018. Позивач не погоджується з порядком виконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №816/4318/18 у зв`язку із застосуванням вимог Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2019 року. Вказує, що відповідач також повинен був здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на підставі рішення суду у справі №816/4318/18.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4094/20, клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі №440/4094/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

27 серпня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 67-70/, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що подання нового позову спрямованого на виконання іншого судового рішення є неприпустимим з огляду на положення частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями та всій території України. Зазначає, що позивачем передчасно заявлено вимогу щодо нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу, зважаючи на те, що питання про правомірність та наявність підстав для виплати суми заборгованості є предметом розгляду по даній справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року закрито провадження у справі №440/4094/20 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з приводу нездійснення виплати ОСОБА_1 заборгованості пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок на підставі Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", пункти 1 та пункти 2 якої визнані протиправними та нечинними постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №640/5248/19, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , здійснити виплату ОСОБА_1 донарахованої та не виплаченої частини пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, однією сумою, без застосування положень Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", не пізніше останнього числа місяця, в якому дане рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, предметом позову у даній справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , здійснити не пізніше останнього числа місяця, в якому дане рішення суду набрало законної сили, розрахунок та виплату ОСОБА_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, яка визначається у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №440/4318/18 /а.с. 31-38/, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року /а.с. 39-44/, адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням відсоткового розміру пенсії з 80 % на 70%. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01 січня 2016 року в розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 20 грудня 2016 року в розмірі 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Рішення допущено до негайного виконання в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №440/4318/18 набрало законної сили 24 червня 2019 року.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 440/4318/18 ГУ ПФУ в Полтавській області 24 червня 2019 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується рішеннями про перерахунок, копії яких містяться у матеріалах справи /а.с. 92-95/.

Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за Дорученням №Д/15 сума доплати, яка підлягає виплаті пенсіонеру ОСОБА_1 на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №440/4318/18 за період з 20.12.2016 по 23.06.2019 становить 266587,65 грн. /а.с. 97/.

На звернення позивача /а.с. 98-99/ надано відповідь листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 03.06.2020 №3029-3045/К-03/8-1600/20 /а.с. 100-101/, яким ОСОБА_1 повідомлено про відсутність законних підстав для застосування механізму нарахування компенсації згідно Закону на суми пенсії, виплаченої за рішенням суду.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 08.07.2019 №3162/К-03 /а.с. 7/ позивача також повідомлено, що сума пенсії, нарахована з 20.12.2016 по 23.06.2019 у розмірі 266587,65 грн., облікована і буде виплачена у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Як визначено статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно статті 3 зазначеного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі - Порядок №159).

Згідно пунктом 1 Порядку №159 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права сформовано у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №200/11292/19-а, від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та виплата нарахованих доходів.

На час звернення позивача до суду з позовом та на час розгляду даної справи ОСОБА_1 не виплачено заборгованість по виплаті пенсії за період з 20.12.2016 по 23.06.2019 у сумі 266587,65 грн., а відтак, відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати суми компенсації - виплата заборгованості, оскільки статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку, що оскільки виплата заборгованості відповідача на виконання судового рішення відповідачем не здійснена, позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , здійснити не пізніше останнього числа місяця, в якому дане рішення суду набрало законної сили, розрахунок та виплату ОСОБА_1 , компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за минулий час у розмірі 266587 гривень 65 копійок, яка визначається у відповідності до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, - є передчасною та відсутні підстави вважати, що право на отримання компенсації при виплаті пенсії буде порушене відповідачем, тому вказана позовна вимога ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки суд не може вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Щодо заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дня набрання рішення суду законної сили, суд зазначає про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 229, 243-245, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич