Справа № 640/72/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/72/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Гелетій Ірини Ігорівни на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року ( розглянута у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 24 червня 2020 року ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 15.11.2019 р., винесеної у ВП №59343118.

Позивач вважає вказану постанову від 15.11.2019 р. протиправною та просить її скасувати з таких підстав.

Зазначає, що про винесення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2019 р. йому стало відомо лише 27.06.2019 р., коли копія вказаної ухвали була ним отримана по пошті.

Також позивач зазначає, що про відкриття виконавчого провадження він повідомлений не був, а про існування оскаржуваної постанови від 15.11.2019 р. дізнався лише 23.12.2019 р., коли на його робочу адресу надійшов простий лист з копією постанови.

Щодо невідповідності оскаржуваної постанови законодавству позивач зазначає наступне.

Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2019 р. не може бути виконана, оскільки на момент її винесення усі задекларовані у встановленому законом порядку будівельні роботи були виконані ще 30.05.2019 р., що підтверджується технічним паспортом ТОВ «Центральне БТІ» від 30.05.2019 р. №К-1585.

Щодо продовження дії контрольної картки №18040104-Дн до 15.07.2019 р., то вона не має відношення до здійснення саме заборонених ухвалою суду будівельних робіт, і заява про продовження дії контрольної картки була подана 20.06.2019 р., до отримання ухвали.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.01.2019 р. відкрито провадження у справі №755/458/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської державної адміністрації про припинення незаконних дій сусіда та про приведення фасаду у первісний стан, у відповідності до технічної документації до здійснення робіт по реконструкції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2019 р. в якості заходів до забезпечення позову зобов`язано ОСОБА_1 не проводити будь-яких дій (будівельних робіт) по зміні фасадної частини зовнішньої стіни, встановлення окремої вхідної групи (зовнішніх сходів) в буд. АДРЕСА_1 зі сторони його власності АДРЕСА_1 та не проводити робіт по зміні цільового призначення вищевказаної квартири під нежитлове приміщення (офіс) до вирішення позову по суті.

З примусового виконання вказаної ухвали постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.06.2019 р. відкрито виконавче провадження ВП №59343118.

Постановою від 03.07.2019 р. у вказаному виконавчому провадженні в порядку ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 1 700 грн. (боржник у порушення виконавчого документа проводить зміни цільового призначення квартири шляхом подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації).

Постановою від 15.11.2019 р. у вказаному виконавчому провадженні в порядку ст.63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 3400 грн. (боржник у порушення виконавчого документа продовжив дію контрольної картки №18040104-Дн до 15.07.2019 р.).

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо строку протягом якого позивач має право звернутись до суду з вимогам щодо оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена 15.11.2019 р., з позовом позивач звернувся 27.12.2019 р. (згідно з описом вкладення).

Позивач зазначає, що копія постанови отримана ним лише 23.12.2019 р. за робочою адресою, що підтверджується копією конверта зі штемпелем поштового відділення 15.12.2019 р. (досилка).

Відповідачем надано суду копію супровідного листа про скерування позивачу постанови від 15.11.2019 р. в день її винесення за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки позивачем отримано постанову за іншою адресою - вул. Шота Руставелі, 11, 3 поверх, з пересилкою 15.12.2019 р., а відповідачем доказів отримання постанови раніше не надано, у суду відсутні підстави для того, щоб ставити під сумнів твердження позивача про отримання постанови.

З врахуванням викладеного позивачем не пропущено передбачений десятиденний строк звернення до суду з моменту отримання оскаржуваної постанови, і справа підлягає розгляду по суті.

Щодо позовних вимог по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 63, ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Для накладення штрафу згідно вказаних положень необхідний факт невиконання судового рішення та неповажні причини такого невиконання.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку вони наявні.

Згідно з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2019 р. в якості заходів до забезпечення позову зобов`язано ОСОБА_1 не проводити будь-яких дій (будівельних робіт) по зміні фасадної частини зовнішньої стіни, встановлення окремої вхідної групи (зовнішніх сходів) в буд. АДРЕСА_1 зі сторони його власності АДРЕСА_1 та не проводити робіт по зміні цільового призначення вищевказаної квартири під нежитлове приміщення (офіс) до вирішення позову по суті.

Оскаржувана постанова винесена у зв`язку з тим, що позивач як боржник у виконавчому провадженні ВП №59343118 у порушення виконавчого документа продовжив дію контрольної картки №18040104-Дн до 15.07.2019 р.

Згідно з п. 15.1.1, 15.5.4 Правил благоустрою у м. Києва, затверджених рішення Київської міської ради від 25.12.2008 р. №1051/1051, підставою на порушення існуючого благоустрою та його відновлення у місті Києві є контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою. Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення на період виконання земляних і монтажних робіт, пов`язаних з прокладанням, перекладанням, ремонтом, у тому числі ліквідації аварій інженерних мереж і споруд, будівництвом і ремонтом будинків, транспортних магістралей, доріг, площ, інженерних вишукувань, благоустроєм та озелененням територій, надається на підставі письмового звернення замовника (забудовника), в якому повинні бути вказані адреса, назва та характеристика виконуваних робіт.

Контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою після закінчення терміну її дії повинна бути: - подовжений - у разі необхідності подальшого виконання робіт на об`єкті після перевірки, з яких причин неможливо було виконати роботи у вказаний термін; - закритий - у разі закінчення робіт на об`єкті, у тому числі з благоустрою, або коли роботи не розпочинались у зазначені терміни.

Згідно з наданою копією контрольної картки №18040104-Дн від 12.11.2018 р. вона видана у зв`язку з реконструкцією квартири АДРЕСА_1 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи.

Тобто, контрольна картка видається для порушення існуючого благоустрою та його відновлення, яким є період виконання перерахованих у п. 15.1.1 Правил благоустрою м. Києва робіт, в даному випадку - реконструкція квартири, що є будівельними роботами

Згідно з п. 1 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Згідно з наявними у справі матеріалами (копіями відповідних заяв, наданих позивачем) позивач звертався до Департаменту міського благоустрою з заявами про продовження терміну дії контрольної картки №18040104-Дн від 12.11.2018 р. - 06.06.2019р., 20.06.2019 р. (терміном на 1 місяць).

Пізніше позивач звернувся до Департаменту міського благоустрою з заявами від 26.06.2019 р. про призупинення дії контрольної картки та від 27.06.2019 р. про закриття контрольної картки.

Тобто, в період з 20.06.2019 р. позивач вживав заходи щодо виконання будівельних робіт.

Позивачем не надано доказів на спростування того, що вказані будівельні роботи, для отримання яких необхідно було продовжувати дію контрольної картки, не стосувалися зміни фасадної частини зовнішньої стіни, встановлення окремої вхідної групи (зовнішніх сходів) в буд. АДРЕСА_1 зі сторони його власності АДРЕСА_1 , як це зазначено в ухвалі суду від 10.06.2019 р.

Щодо посилання позивачу на ту обставину, що він дізнався про винесення ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.06.2019 р. лише 27.06.2019 р., коли копія вказаної ухвали була ним отримана по пошті, колегія суддів зазначає наступне.

Так, отримання повного тексту ухвали не є єдиною обставиною, з якою пов`язується факт обізнаності учасника по справі з ухваленими процесуальними документами.

Зокрема, позивачем не спростовано посилання 3-ї особи (позивача у справі Дніпровського районного суду м. Києва №755/458/19) про те, що присутня у судовому засіданні по справі 11.06.2019 р. представник позивача (Тюріна Ю.Є.) отримала інформацію про винесення 10.06.2019 р. ухвали про забезпечення позову, що достатньо для доведення її змісту до позивача як учасника по справі (зокрема, вказана ухвала могла бути отримана представником під підпис в приміщенні суду).

Щодо посилання позивача на факт неотримання інформації про відкриття виконавчого провадження ВП №59343118, колегія суддів зазначає наступне.

Так, виникнення обов`язку виконувати судове рішення не обов`язково очікувати його примусове виконання.

З врахуванням викладеного в даному випадку має місце факт невиконання судового рішення та відсутність поважних причин його невиконання, що є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 75 Закону №1404-VIII.

Оскільки в даному випадку має місце повторне невиконання рішення без поважних причин (перше мало місце згідно з постановою від 03.07.2019 р. про накладення на позивача штраф в розмірі 1 700 грн. (боржник у порушення виконавчого документа проводить зміни цільового призначення квартири шляхом подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації), то штраф оскаржуваною постановою від 15.11.2019 р. накладено у подвійному розмірі.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відмову, що оскаржувана постанова винесена на порушення вказаних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 241, 242, 243, 251, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Гелетій Ірини Ігорівни - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

М.І. Кобаль