Справа № 200/3572/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р. Справа№200/3572/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., за участі секретаря Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 1820 від 19.12.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № 1820 від 19.12.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у спірні періоди роботи позивач дійсно обіймав посади, передбачені Списком № . Так, позивач вважає, що основним документом, який підтверджує стаж його роботи є трудова книжка, яка надавалась відповідачу з метою призначення йому пенсії. Таким чином, рішення відповідача від 19.12.2019 року про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності пільгового стажу у розмірі 10 років, на думку позивача, є протиправним. З огляду на наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1820 від 19 грудня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, позивач просить суд зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

період навчання в СПТУ № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний» у період з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року;

періоду проходження строкової військової служби з 19.06.1988 року по 18.05.1990 року;

періоди роботи в пільгових умовах ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року, у «Петровське» ШБУ № 1 «Трест Донецьквуглебуд» з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року;

періоду роботи з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»).

Водночас, позивач також просить суд зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.12.2019 року № 1820 з урахуванням до пільгового стажу спірних періодів роботи.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, згідно зі змістом якого вбачається, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.1 ч. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із урахуванням страхового та пільгового стажу. Рішенням відповідача від 19.12.2019 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії, так як для перевірки достовірності даних, наведених у довідках, необхідно здійснити їх перевірку, яка на даний час неможлива, оскільки підприємства знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Крім того, представник відповідача зауважує, що у зв`язку з тим, що позивачу не зараховано пільговий характер роботи, що передував службі в армії, підстав для зарахування строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, немає.

Також з огляду на те, що позивачу не було зараховано як пільговий, період роботи з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, підстав стверджувати, що він працевлаштувався за набутою професією протягом трьох місяців немає, а отже відсутнє право на віднесення періоду навчання в СПТУ № 103 м. Донецька до пільгового стажу.

Щодо періоду роботи з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген, відповідач зауважує, що вказаний період не зарахований, оскільки довідка видана ДП «Державний трест «Артиуголь» № 188 від 18.07.1995 року, яка була надана позивачем, не має всієї інформації, що дає змогу встановити пільговий характер роботи.

Донецький окружний адміністративний суд ухвалою від 07.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.12.2019 року № 1820 та зобов`язання вчинити певні дії, залишив без руху. Суд надав ОСОБА_1 - двадцять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду двох примірників уточненої позовної заяви із зазначенням адреси електронної пошти позивача та офіційної електронної адреси Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (або інформації про причини неповідомлення таких відомостей).

04 травня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрив провадження по справі № 200/3572/20-а. Розгляд адміністративної справи № 200/3572/20-а суд визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

06 липня 2020 року суд витребував у відповідача додаткові докази, розгляд адміністративної справи визначив проводити за правилами загального позовного провадження. Суд призначив підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 09 год 45 хв 03.08.2020 року, а також продовжив строк підготовчого провадження по адміністративній справі, - на тридцять днів з власної ініціативи.

03 серпня 2020 року суд закрив підготовче провадження по адміністративній справі та призначив судовий розгляд по суті на 09 год 30 хв 09.09.2020 року.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, а тому згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.11).

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою із фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , згідно довідки від 17.12.2019 року № 1460- (а.с.12).

Суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивача у період з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року останній навчався у СПТУ № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний». З 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року та з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року ОСОБА_1 працював на роботах, які передбачені Списком № 1. Про вказане свідчать записи у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 26.01.1988 року (а.с.17-18).

Разом з тим, записами у трудовій книжці, а також копією військового квитка серії НОМЕР_4 від 19.06.1988 року підтверджено, що у період з 19.06.1988 року по 18.05.1990 року ОСОБА_1 проходив військову службу (а.с.33).

Крім того, суд зазначає, що позивач з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року працював на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»). Вказане підтверджено: довідкою від 18.07.1995 року № 188, архівною довідкою від 22.10.2019 року № 8130-с; 8155-с, архівною довідкою від 22.10.2019 року № 8131-с; 8156-с про суми заробітку ОСОБА_1 (а.с.26-29).

17 грудня 2019 року позивач звернувся до Управління ПФУ в м. Вугледарі Донецької області із заявою № 1820 про призначення пенсії за віком відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.13).

Рішенням № 1820 від 19 грудня 2019 року відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи відповідно до абз. 1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як на час звернення він не мав по досягненню 50 років 25 років страхового стажу, з них не менше 10 років пільгового стажу роботи безпосередньо на підземних роботах. Крім того, згідно з розрахунком до спірного рішення відповідачем вказаним рішенням не зараховано до пільгового стажу позивача період навчання в СПТУ № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний» у період з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року, період проходження строкової військової служби з 19.06.1988 року по 18.05.1990 року, періоди роботи в пільгових умовах ВП «Шахта ім. Челюскінців» ДП «ДВЕК» з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року, у «Петровське» ШБУ № 1 «Трест Донецьквуглебуд» з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року, період роботи з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда») (а.с.14-15).

Вважаючи рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788).

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача чітко зазначено, що з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року, з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року ОСОБА_1 працював на посадах, що передбачені Списком № 1.

Отже, судом встановлено, що трудова книжка позивача оформлена належним чином, всі записи засвідчені належним чином, а відповідачем протиправно не зараховано спірні періоди роботи.

З огляду на наведене, посилання відповідача на неможливість здійснення зустрічної перевірки суперечить приписам чинного законодавства, оскільки у трудовій книжці належним чином відображені спірні періоди роботи.

Стосовно включення до пільгового стажу строкової військової служби, суд зазначає наступне.

Умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пільгової пенсії, є, зокрема, факт роботи особи на момент призову за професією чи обіймання посади, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я та віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII і абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону № 2232).

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією чи займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV. Час навчання у професійно-технічному навчальному закладі та час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи у період з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року позивач працював на посадах, що дають право на зарахування періодів роботи до пільгового стажу, то період проходження військової служби також має бути зарахований до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Поряд з цим, стосовно не зарахування відповідачем навчання позивача в середньому професійно-технічному училище № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний» з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Раніше діючим законодавством СРСР передбачалось, що періоди навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти прирівнюються до роботи, яка слідувала після закінчення цього періоду (пункт 109 розділу VIII Постанови Совміна СРСР від 03.08.1972 року № 590).

Суд зазначає, що робота позивача передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, відповідачем неправомірно не враховано в пільговий стаж для призначення пенсії позивачу період його навчання в професійно-технічному училищі № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний» з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року.

Стосовно зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»), суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі , відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 архіпелаг Шпіцберген відноситься до районів Крайньої Півночі.

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз. 3 п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058).

Відповідно до п.п. «б» п. 7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Судом встановлено, що згідно довідок, які були надані при призначенні пенсії, а також приєднані до матеріалів справи підтверджено, що у період з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року ОСОБА_1 працював на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»).

Довідкою, виданою Російським державним архівом економіки від 22.10.2019 року № 8130-с; 8155-с, підтверджується особливий характер роботи (особливі умови праці), необхідні для призначення пенсії по старості, та що 13 липня 1993 року позивач уклав трудовий договір про роботу на руднику «Піраміда» ( арх . Шпіцберген, Норвегія); з 18 липня 1993 року зарахований до штату рудника «Піраміда» прохідник 5 розряду дільниці ПГРК ( наказ №86/к рудника «Піраміда» від 19.07.1993 року), з 20 липня 1995 року по 12 січня 1996 року за роботу на руднику «Піраміда» (арх. Шпіцберген) надано відпустку у кількості 171 робочого дня.

Довідкою, виданою Російським державним архівом економіки від 22.10.2019 року № 8131-с; 8156-с підтверджується заробіток позивача з липня 1993 року по липень 1995 року, з якої вбачається розмір нарахування та сплати чергової відпустки у розмірі 26542116,92 рублів та відрахування до Пенсійного фонду РФ.

Дійсно, пунктом 2.23 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що документи необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, та і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено та визначено у спірному рішенні відповідача, що при наданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано довідку від 18.07.1995 року № 188 не в оригіналі. Крім того, дійсно копія вказаної довідки не засвідчена у встановленому порядку.

Отже, на думку суду, відповідачем правомірна не враховано при призначенні пенсії спірні довідки через надання їх в копіях.

Стосовно позиції ОСОБА_1 щодо неможливості надати довідки в оригіналі, так як будинок, в якому він мешкає, під час загострення ситуації у період проведення АТО зазнав пошкоджень, що підтверджується відповідною довідкою, суд зазначає наступне.

Вказаною довідкою від 06.12.2016 року встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_3 був пошкоджений та віднесений до 2 групи пошкоджень.

Разом з тим, у зазначеній довідці жодним чином не зазначено, які саме пошкодження будинку відбулись та вона не свідчить про наявність у пошкодженому будинку оригіналів спірних документів.

Отже, суд зазначає, що спірні довідки належним чином посвідчують факт роботи з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»), проте можуть бути враховані лише у разі надання їх в оригіналі.

Наразі суд не вбачає підстав для зарахування спірного періоду роботи. Суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права звернутися до пенсійного органу за перерахунком пенсії, надаючи при цьому оригінали документів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано період навчання позивача в СПТУ № 103 м. Донецька за професією «електрослюсар підземний» у період з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року, період проходження строкової військової служби з 19.06.1988 року по 18.05.1990 року; періоди роботи в пільгових умовах з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року та з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року.

З огляду на те, що рішення про відмову у призначенні пенсії ґрунтується саме на незарахованих періодах, суд приходить до висновку, що рішення відповідача № 1820 від 19.12.2019 року підлягає скасуванню.

Отже, на підставі викладеного, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 із зарахуванням спірних періодів роботи, окрім періоду роботи позивача з 18.07.1993 року по 12.01.1996 року на ДП «Державний трест «Артикуголь» архіпелагу Шпіцберген (р. «Піраміда»).

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями ч.2 ст.2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, згідно з квитанцією від 22.02.2020 року № 24 (а.с.35).

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача судового збору у розмірі 747,38 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 244-247, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ( , 85700, Донецька обл., Волноваський район, місто Волноваха, вулиця Обручева, будинок 17) про визнання протиправним та скасування рішення № 1820 від 19.12.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 1820 від 19 грудня 2019 року «Про відмову в призначенні пенсії» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.12.2019 року № 1820, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: період його навчання в СПТУ № 103 м. Донецька з 01.09.1984 року по 20.01.1988 року, періоду проходження строкової військової служби з 19.06.1988 року по 18.05.1990 року та періоди роботи в пільгових умовах з 26.01.1988 року по 08.06.1988 року, з 06.06.1990 року по 01.04.1991 року, з 15.04.1991 року по 25.06.1993 року.

В решті заявлених вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 747,38 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.09.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Голуб