Справа № 420/5378/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5378/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

представника позивача - Ковальчук М.Г. (на підставі ордеру),

представника відповідача - Руденко О.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та №, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 22 червня 2020 року надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач з урахуванням нової редакції адміністративного позову просить визнати протиправним та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 04.06.2020 року про завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку на суму 30 333, 00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 7 583, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 04.06.2020 року про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 29 410, 00 грн.;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» () судовий збір в розмірі 2 102.00 грн.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач не погоджується з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає, що ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» було включено до розрахунку сум бюджетного відшкодування (Додатку 3 до декларації) № від 18.02.2020 року за січень 2020 року суму ПДВ у розмірі 30 333, 33 грн. по постачальнику ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» - транспортно-експедиторські послуги, та задекларувало від`ємне значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року. Формуючи суму податкового кредиту за січень та лютий 2020 року по господарським правовідносинам з ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» товариство виходило з реальності господарських правовідносин та первинної документації, яка була в наявності та повністю відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Податковий орган зауважив з приводу того, що підприємство ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» мало фінансового господарські взаємовідносини із підприємствами, які проводять транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та ПДВ, які не мають реального товарного характеру, а саме:

1. ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» не має на балансі власного вантажного транспорту та не має можливості надавати транспортно-експедиторські послуги на адресу «ТОВ ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», тому здійснює відповідне придбання послуг оренди транспортних засобів у ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» ().

2. ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» доведено на відпрацювання як сумнівний контрагент - у категорії «Вигодоформуюче». Відсутність у нього матеріально-технічної можливості контрагента-постачальника для здійснення послуг оренди та суборенди транспортних засобів (по ланцюгу), незначна кількість працівників ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», відсутність кваліфікованих кадрів (водіїв з відповідною кваліфікацією), що дозволяє зробити висновки, що комплексно і вичерпно засвідчують про неможливість справжнього здійснення постачальниками транспортування товарів на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ».

Позивач наголошує, що діяльність ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» не призначена перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи, які надала до перевірки ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» по відображенню господарчих операцій з ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» є основою для податкового обліку, а не загальні посилання, які зазначені в Акті перевірки від 14.05.2020 року за №403/15-32-04-02/42898755.

Таким чином, реальність вчинених господарських операцій, рух активів та зміна майнового становища ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» як невід`ємних ознак правомірного формування ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» податкового кредиту підтверджено первинними документами, які відповідають приписам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» й надавалися представникам контролюючого органу під час проведення перевірки, а також товарно-транспортними накладними, які за формою та змістом відповідають формі, вимогам спільного наказу Мінтрансу, Мінстату України від 29.12.1995 року №488/346.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року позовну заяву ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» залишено без руху з підстав недотримання позивачем вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачу 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, згідно ст.262 КАС України. Перше судове засідання по справі призначено на 22 липня 2020 року.

18 серпня 2020 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов (вхід. №28829/20) та відповідь на відзив (вхід. №31585/20).

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

ГУ ДПС в Одеській області не погоджується з позовними вимогами ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (код за ) здійснювало придбання транспортно-експедиторських послуг у ТОВ «Одеська торгова компанія» (код за ) у січні 2020 на загальну суму ПДВ 30 333,33 грн., у лютому 2020 року - 29 409,80 грн.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Одеська торгова компанія» не має на балансі власного вантажного транспорту та не має можливості надавати транспортно-експедиторські послуги на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», тому здійснює відповідне придбання послуги оренди транспортних засобів у ТОВ «Експотренд» (код за ) - згідно із отриманою інформацією за 01.2020 - 02.2020 роки відповідно до наказу ДФС України №543 від 28.07.2015 року доведено на відпрацювання як сумнівний контрагент у категорії «Вигодоформуюче».

За звітний період декларування ПДВ за січень-лютий 2020 року встановлено неможливість підтвердження реальності здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», , про що складена УПІ, яка наявна в інформаційних базах ДПС та зібрана в рамках організації та проведення даної документальної перевірки та результати її опрацювання є, відповідно до ст.191, ст.74, ст.83 Податкового кодексу України, підставою для зазначених нижче висновків.

Відповідач звертає увагу, що встановлені дані і факти, що доводять нереальність господарської операції, а саме: невиконання істотних умов договору (ТОВ «Одеська торгова компанія» не має на балансі власного вантажного транспорту та не має можливості надавати транспортно-експедиторські послуги на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ»), відсутність матеріально-технічної можливості контрагента-постачальника ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» для здійснення послуг оренди та суборенди транспортних засобів (по ланцюгу), незначна кількість працівників ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», відсутність кваліфікованих кадрів (водіїв з відповідною класифікацією) дозволяють зробити висновки, що комплексно і вичерпно засвідчують про неможливість справжнього здійснення постачальниками транспортування товарів на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ».

Від`ємне значення з ПДВ у січні 2020 року на суму ПДВ 30 333,33 грн. та на суму ПДВ 29 409,8 грн. у лютому 2020 року було сформовано ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» лише на підставі наявності оформлених платниками документів, без врахування очевидних фактів, що у сукупності свідчать про нереальність здійснення постачальником транспортування товарів на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ».

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» є юридичною особою (), основним видом діяльності якої є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (46.33), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.16-20).

Згідно витягу з реєстру платника податку на додану вартість №020 ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» зареєстрована платником податку на додану вартість 01.05.2019 року (т.1 а.с.29).

Відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 21.04.2020 року №1488 ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, в порядку, встановленому на підставі п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань достовірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 18.03.2020 року №, з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 08.04.2020 року).

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено Акт №403/15-32-04- 02/42898755 від 14.05.2020 року «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (код за ) з питань достовірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року (т.1 а.с.30-46).

У висновках до Акту №403/15-32-04- 02/42898755 від 14.05.2020 року зазначено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено:

- в порушення статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, абзацу б) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 р. за № 159/28289) (із змінами та доповненнями) ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (код за ) завищено суму податкового кредиту за січень 2020 року на 30 333,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення (р. 19 декларації з ПДВ) за січень 2020 року у розмірі 30 333,00 грн., що відповідно призвело до завищення суми бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за січень 2020 року) у розмірі 30 333,00 грн.;

- в порушення статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200,1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-Vl (із змінами і доповненнями) та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 року за №159/28289) (із змінами та доповненнями) ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (код за ) завищено суму податкового кредиту за лютий 2020 року на 29 410 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення (р. 19 декларації з ПДВ) за лютий 2020 року у розмірі 29 410 грн., що відповідно призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 декларації з ПДВ) за лютий 2020 року у сумі 29 410 грн.

Не погоджуючись з висновками викладеними в Акті перевірки №403/15-32-04-02/42898755 від 14.05.2020 року, ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» надала заперечення, в яких просила розглянути та врахувати зазначені заперечення на Акт про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (код за ) з питань достовірності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року від 14.05.2020 року №403/15-32-04-02/42898755, складений Головним управлінням ДПС в Одеській області (т.1 а.с.79-84).

За результатами встановлених в Акті перевірки порушень №403/15-32-04-02/42898755 від 14.05.2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені:

- податкове повідомлення-рішення форми «В1» № від 04.06.2020 року про завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку на суму 30 333,00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 7 583,00 грн. (т.1 а.с.47).

- податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 04.06.2020 року про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 29 410,00 грн. (т.1 а.с.49-50).

Крім цього судом встановлено що між ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Експедитор) та ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Замовник) був укладений Договір про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року. На виконання умов цього Договору було складено, підписано наступні документи: Договір про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року (т.1 а.с.52-57); додаткову угоду № 1 від 01.02.2019 року (т.1 а.с.64); Додаток №1 до Договору від 26.12.2019 року (т.1 а.с.59-60); реєстр до додаткової угоди №1 від 01.02.2019 року (т.1 а.с.70-74); додаткову угоду № 3 від 01.01.2020 року (т.1 а.с.63); реєстр до додаткової угоди №3 від 01.01.2020 року (т.1 а.с.65-69); рахунок на оплату №165 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.61); Акт наданих послуг №119 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.62); рахунок на оплату №89 від 29.02.2020 року; Акт наданих послуг №181 від 29.02.2020 року; платіжне доручення №89 від 16.01.2020року (т.1 а.с.75); платіжне доручення №18 від 19.03.2020 року (т.1 а.с.76); товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.85-250, т.2 а.с.1-117).

На підтвердження факту подальшої реалізації ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» товару, а саме сирої нерафінованої соняшникової олії врожаю 2019 року, яка була перевезена в рамках Договору про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року позивачем було надано перевіряючим та до суду:

- контракт №SFO0612 від 06.12.2020 року, інвойс №09.01.1 від 09.01.2020 року, вантажно- митна декларація №UA500370/2020/000031, №UA500370/2019/200120 від 27.12.2019 року, повідомлення про фактичне вивезення товарів від 27.12.2019 року, коносамент B/L №1 від 09.01.2020 року, маніфест на вантаж від 09.01.2020 року, платіжне доручення №5343796 від 21.01.2020 року, платіжне доручення №4540595 від 17.01.2020 року, платіжне доручення №7563 від 15.01.2020 року, платіжне доручення №564880 від 03.01.2020 року, контроль вантажу по відвантаженню в порту, картка рахунку №362 за січень 2020 року (т.2 а.с.118-142);

- контракт №SF01311.2 від 13.11.2019 року, інвойс №05.02. від 05.02.2020 року, вантажно-митна декларація №UA500370/2020/000164, №UA500370/2020/000146 від 03.02.2020 року, повідомлення про фактичне вивезення товарів від 03.02.2020 року, коносамент B/L №1 від 04.02.2020 року, маніфест на вантаж від 04.02.2020 року, платіжне доручення №5343796 від 21.01.2020 року, платіжне доручення №4540595 від 17.01.2020 року, платіжне доручення №7563 від 15.01.2020 року, платіжне доручення №564880 від 03.01.2020 року, контроль вантажу по відвантаженню в порту, картка рахунку №362 за лютий 2020 року (т.2 а.с.143-171).

За договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 02 грудня 2019 року №02/12/2019/ІТК-ОТК, який укладений між ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», замовнику - ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» - надавався комплекс транспортно-експедиторських послуг, в тому числі, з організації перевезення вантажу, оформлення перевезення ватажу, забезпеченим відправки вантажу із пункту відправлення та одержання вантажу у пункті призначення, розробка оптимального та економічно вигідного маршруту перевезення з урахуванням інтересів замовника, координацію процесів прийому, вивантаження, зважування вантажу, відвантаження вантажу, перевезення вантажу тощо. При цьому, реєстр до додаткової угоди №1 від 01.02.2020 року та реєстр додаткової угоди №3 від 01.01.2020 року, які є невід`ємними частинами договору №02/12/2019/ІТК-ОТК, містить дані щодо транспортних засобів, за допомогою яких виконувався зазначений договір про надання транспортно-експедиторських послуг. Так, для виконання договору залучено, зокрема, такі транспорті засоби: вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_8 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_9 , вантажна платформа, реєстраційний норм НОМЕР_10 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_11 , які знаходяться у власності ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» та передавались у користування ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» за договором оренди транспортних засобів №16/09/19-ТЗ від 16.09.2019 року (т.3 а.с.89-93).

Згідно з додатком №1 Перелік орендованих транспортних засобів (т.3 а.с.94-96) та додатком №2 Акт прийому-передачі до договору оренди транспортних засобів від 16.09.2019 року №16/09/19-ТЗ (т.3 а.с.97-99), у користування ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» передано:

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_12 (номер 7 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним помер НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_13 (номері 13 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_14 , технічний паспорті НОМЕР_15 (номер 32 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_4 , технічний паспорт, НОМЕР_16 (номер 35 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_5 , технічний паспорт НОМЕР_17 (номер 33 у Акті).

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_6 технічний паспорт НОМЕР_18 (номер 43 у Акті);

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_7 , технічний паспорт НОМЕР_20 (номер 18 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним номер НОМЕР_8 , технічний паспорт НОМЕР_22 (номер 48 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_9 , технічний паспорт НОМЕР_23 (номер 34 у Акті);

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_10 , технічний паспорт НОМЕР_25 (номер 21 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_11 , технічний паспорт НОМЕР_26 (номер 23 у Акті).

Суд зазначає, що усі транспортні засоби знаходяться у власності ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», що підтверджується копіями технічних паспортів транспортних засобів, які наявні в матеріалах справи (т.3 а.с.100-110).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС в Одеській області від 04.06.2020 року № та №, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно з вимогами п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як було встановлено судом ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» було включено до розрахунку сум бюджетного відшкодування (Додатку 3 до декларації) № від 18.02.2020 року за січень 2020 року суму ПДВ у розмірі 30 333, 33 грн. по постачальнику ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» - транспортно-експедиторські послуги, та задекларувало від`ємне значенню з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за лютий 2020 року.

Як зазначив позивач формуючи суму податкового кредиту за січень та лютий 2020 року по господарським правовідносинам з ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» Товариство виходило з реальності господарських правовідносин та первинної документації, яка була в наявності та повністю відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом було встановлено, що між ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Експедитор) та ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Замовник) був укладений Договір про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року (далі - Договір) (т.1 а.с.52-57).

Відповідно до п.2.1. вказаного Договору Експедитор за обумовлену плату надає Замовнику комплекс транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезень вантажів Замовника автомобільним транспортом в межах території України (надалі - Послуги).

Згідно п.2.8. Договору передача вантажу від Замовника (Вантажовідправника) до Експедитора на експедирування та передача вантажу від Експедитора до Вантажоодержувача оформлюються товарно-транспортною накладною (далі - ТТН) за підписами та печатками уповноважених осіб Експедитора та Замовника або Вантажоодержувача.

Пунктом 5.8. Договору передбачено, що на підтвердження факту надання послуг Сторони складають Акт наданих послуг.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року та на підтвердження реальності господарської операції, між ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Експедитор) та ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (Замовник) було складено, підписано наступні документи: Договір про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року (т.1 а.с.52-57); додаткову угоду № 1 від 01.02.2019 року (т.1 а.с.64); Додаток №1 до Договору від 26.12.2019 року (т.1 а.с.59-60); реєстр до додаткової угоди №1 від 01.02.2019 року (т.1 а.с.70-74); додаткову угоду № 3 від 01.01.2020 року (т.1 а.с.63); реєстр до додаткової угоди №3 від 01.01.2020 року (т.1 а.с.65-69); рахунок на оплату №165 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.61); Акт наданих послуг №119 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.62); рахунок на оплату №89 від 29.02.2020 року; Акт наданих послуг №181 від 29.02.2020 року; платіжне доручення №89 від 16.01.2020 року (т.1 а.с.75); платіжне доручення №18 від 19.03.2020 року (т.1 а.с.76); товарно-транспортні накладні (т.1 а.с.85-250, т.2 а.с.1-117).

На підтвердження факту подальшої реалізації ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» товару, а саме сирої нерафінованої соняшникової олії врожаю 2019 року, яка була перевезена в рамках Договору на про надання транспортно-експедиторських послуг №02/12/2019/ІТК-ОТК від 02 грудня 2019 року позивачем було надано перевіряючим та до суду:

- контракт №SFO0612 від 06.12.2020 року, інвойс №09.01.1 від 09.01.2020 року, вантажно- митна декларація №UA500370/2020/000031, №UA500370/2019/200120 від 27.12.2019 року, повідомлення про фактичне вивезення товарів від 27.12.2019 року, коносамент B/L №1 від 09.01.2020 року, маніфест на вантаж від 09.01.2020 року, платіжне доручення №5343796 від 21.01.2020 року, платіжне доручення №4540595 від 17.01.2020 року, платіжне доручення №7563 від 15.01.2020 року, платіжне доручення №564880 від 03.01.2020 року, контроль вантажу по відвантаженню в порту, картка рахунку №362 за січень 2020 року (т.2 а.с.118-142);

- контракт №SF01311.2 від 13.11.2019 року, інвойс №05.02. від 05.02.2020 року, вантажно-митна декларація №UA500370/2020/000164, №UA500370/2020/000146 від 03.02.2020 року, повідомлення про фактичне вивезення товарів від 03.02.2020 року, коносамент B/L №1 від 04.02.2020 року, маніфест на вантаж від 04.02.2020 року, платіжне доручення №5343796 від 21.01.2020 року, платіжне доручення №4540595 від 17.01.2020 року, платіжне доручення №7563 від 15.01.2020 року, платіжне доручення №564880 від 03.01.2020 року, контроль вантажу по відвантаженню в порту, картка рахунку №362 за лютий 2020 року (т.2 а.с.143-171).

Судом встановлено, що суперечностей щодо відповідностей наданих документів по відвантаженню на експорт товару позивачем та фактичного в цілому його існування, відповідачем не зазначено в Акті перевірки №403/15-32-04-02/42898755 від 14.05.2020 року та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Надані позивачем належним чином оформленні первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами.

У свою чергу в Акті перевірки №403/15-32-04-02/42898755 від 14.05.2020 року відповідачем зазначено, що підприємство ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» мало фінансового господарські взаємовідносини із підприємствами, які проводять транзитні фінансові потоки, спрямовані на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та ПДВ, які не мають реального товарного характеру, а саме:

- ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» не має на балансі власного вантажного транспорту та не має можливості надавати транспортно-експедиторські послуги на адресу «ТОВ ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», тому здійснює відповідне придбання послуг оренди транспортних засобів у ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» ();

- ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» доведено на відпрацювання як сумнівний контрагент - у категорії «Вигодоформуюче». Відсутність у нього матеріально-технічної можливості контрагента-постачальника для здійснення послуг оренди та суборенди транспортних засобів (по ланцюгу), незначна кількість працівників ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», відсутність кваліфікованих кадрів (водіїв з відповідною кваліфікацією), що дозволяє зробити висновки, що комплексно і вичерпно засвідчують про неможливість справжнього здійснення постачальниками транспортування Товарів на адресу ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ».

Як було встановленого судом за договором про наданим транспортно-експедиційних послуг від 02 грудня 2019 року №02/12/2019/ІТК-ОТК, який укладений між ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», замовнику - ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» - надавався комплекс транспортно-експедиторських послуг, в тому числі, з організації перевезення вантажу, оформлення перевезення ватажу, забезпеченим відправки вантажу із пункту відправлення та одержання вантажу у пункті призначення, розробка оптимального та економічно вигідного маршруту перевезення з урахуванням інтересів замовника, координацію процесів прийому, вивантаження, зважування вантажу, відвантаження вантажу, перевезення вантажу тощо. При цьому, реєстр до додаткової угоди №1 від 01.02.2020 року та реєстр додаткової угоди №3 від 01.01.2020 року, які є невід`ємними частинами договору №02/12/2019/ІТК-ОТК, містить дані щодо транспортних засобів, за допомогою яких виконувався зазначений договір про надання транспортно-експедиторських послуг. Так, для виконання договору залучено, зокрема, такі транспорті засоби: вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_4 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_5 , вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_7 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_8 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_9 , вантажна платформа, реєстраційний норм НОМЕР_10 , вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_11 , які знаходяться у власності ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» та передавались у користування ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» за договором оренди транспортних засобів №16/09/19-ТЗ від 16.09.2019 року (т.3 а.с.89-93).

Згідно з додатком №1 Перелік орендованих транспортних засобів (т.3 а.с.94-96) та додатком №2 Акт прийому-передачі до договору оренди транспортних засобів від 16.09.2019 року №16/09/19-ТЗ (т.3 а.с.97-99), у користування ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» передано:

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним номер НОМЕР_1 , технічний паспорт НОМЕР_12 (номер 7 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним помер НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_13 (номері 13 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_14 , технічний паспорті НОМЕР_15 (номер 32 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_4 , технічний паспорт, НОМЕР_16 (номер 35 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_5 , технічний паспорт НОМЕР_17 (номер 33 у Акті).

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_6 технічний паспорт НОМЕР_18 (номер 43 у Акті);

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_7 , технічний паспорт НОМЕР_20 (номер 18 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційним номер НОМЕР_8 , технічний паспорт НОМЕР_22 (номер 48 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_9 , технічний паспорт НОМЕР_23 (номер 34 у Акті);

- вантажна платформа, реєстраційний номер НОМЕР_10 , технічний паспорт НОМЕР_25 (номер 21 у Акті);

- вантажний контейнеровоз, реєстраційний номер НОМЕР_11 , технічний паспорт НОМЕР_26 (номер 23 у Акті).

Суд зазначає, що усі транспортні засоби знаходяться у власності ТОВ «ЕКСПОТРЕНД», що підтверджується копіями технічних паспортів транспортних засобів, які наявні в матеріалах справи (т.3 а.с.100-110).

Надані представником позивача документи спростовують висновки контролюючого органу про відсутність у ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» матеріально-технічної можливості контрагента-постачальника для здійснення послуг оренди та суборенди транспортних засобів (по ланцюгу).

Крім того, суд критично відноситься до твердження представника відповідача про незначну кількість працівників ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» та відсутність кваліфікованих кадрів (водіїв з відповідною кваліфікацією) оскільки такі висновки не є підтвердженням неможливості виконання зобов`язань за договорами оренди транспортних засобів (як орендодавця), оскільки чинне законодавство не має вимог щодо надання транспортних засобів в оренду тільки за наявністю водіїв.

Також суд зазначає, що висновки Акту перевірки №403/15-32-04-02/42898755 від 14.05.2020 року, за наслідком яких винесені податкові повідомлення-рішення форми «В1» № та форми «В4» № від 04.06.2020 року, ґрунтуються в цілому тільки на Податковій інформації за даними ІС «Податковий Блок». При цьому, як відповів в судовому засіданні представник відповідача на запитання суду, жодних перевірок, звірок або запитів по відношенню до господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ», як і стосовно ТОВ «ЕКСПОТРЕНД» не вчинялось, а використано було тільки данні з ІС «Податковий Блок».

Таким чином, суд критично оцінює зазначені обставини та враховує позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року у справі №805/5017/15-а згідно якої будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань.

Відтак, відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано презумпцію правомірності правочинів, добросовісності платника податку та достовірності поданих позивачем документів.

З урахуванням наведеного, суд також вважає, що доводи податкового органу носять виключно характер припущень, при тому, що частиною другою статті 77 КАС України обов`язок доказування правомірності свого рішення в адміністративних справах про їх протиправність покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг), якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товару (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності та в оподатковуваних ПДВ операціях. Порушення постачальником товару (послуг) податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (послуг) вимог закону щодо обліку витрат та формування податкового кредиту за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його (покупця) обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента (постачальника) та про злагодженість дій між ними.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №826/9039/16, від 18.11.2019 року у справі №808/3356/17, від 17.09.2019 року у справі №500/2733/18.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 27.01.2016 року по справі №4842/11/2670, а саме: за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Таким чином, на виконання вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надані належні та допустимі докази на спростування фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами, за наслідками яких прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону Про ПДВ стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Окрім цього, у рішенні від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", Європейський суд з прав людини вказав на те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів. Для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов`язковому порядку необхідно з`ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з`ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладених ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» договорів та специфіку господарських операцій, суд дійшов висновку, що позивач надав суду відповідні, належним чином оформлені первинні документи, які у сукупності свідчать про факт вчинення господарських операцій, натомість, доводи контролюючого органу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки з урахуванням закріпленої презумпції правомірності правочину, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на такого суб`єкта, контролюючий орган мав надати суду належні, достовірні та беззаперечні докази своїх тверджень про нереальність господарських операцій між ТОВ «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» та ТОВ «ОДЕСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ».

На підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» в сумі 2 102 грн. 00 коп., згідно платіжного доручення №167 від 19 червня 2020 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» (вул. Осипенка, буд.30, м. Ізмаїл, Одеська область, 68609, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «В1» № від 04.06.2020 року про завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларованої на рахунок платника у банку на суму 30 333, 00 грн. та нарахування штрафних санкцій на суму 7 583, 00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області форми «В4» № від 04.06.2020 року про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 29 410, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗМАЇЛЬСЬКА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 07 вересня 2020 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.