Справа № 300/2058/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2020 р. справа № 300/2058/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я незалежно від віку з врахуванням наявного спеціального стажу роботи 28 років 04 місяці 9 днів відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.06.2020.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за наявністю спеціального стажу 28 років 04 місяці 9 днів. Однак за результатом розгляду заяви від 01.06.2020 та доданих до неї документів відповідач прийняв рішення від 09.06.2020 № 935, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи за вислугоб років. Так, листом від 18.06.2019 ОСОБА_1 повідомлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу станом на 01.04.2015 - 25 років, або 01.01.2016 - 25 років 6 місяців, а на 11.10.2017 - 26 років 06 місяців. Позивачу зараховано до спеціального стажу тільки період його роботи з 26.08.1991 по 11.10.2017, що становить 26 років 1 місяць 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». ОСОБА_1 вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, а тому право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Позивач зазначив, що його стаж за вислугою років складає 28 років 4 місці 9 днів, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою від 19.08.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.09.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 28.08.2020 № 0900-0802-8/15448 на позовну заяву. У відзиві відповідач заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача вказав, що згідно записів трудової книжки до спеціального стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років враховано періоди роботи з 26.08.1991 по 11.10.2017, що становить 26 років 1 місяць 16 днів. ОСОБА_1 не зараховано до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, періоди роботи на посаді зубного техніка з 12.10.2017 по 17.03.2020. Представник відповідача зазначив, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України що підвищення пенсій» № 2148-VІІІ від 03.10.2017, набрав чинності 11.10.2017, таким чином спеціальний стаж не менше 26 років 6 місяців для призначення пенсії за вислугу років необхідно набути до 11.10.2017. За вказаних обставин, позивач не має права на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки спеціальний стаж ОСОБА_1 становить 26 років 1 місяць 16 днів замість необхідного 26 років 6 місяців. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.26-30).

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 01.06.2020 про призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 17). До заяви від 01.06.2020 долучено копії паспорта громадянина України (а.с. 46-50, трудової книжки НОМЕР_1 від 23.01.1984 (а.с. 37-41), довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 53), військового квитка НОМЕР_2 (а.с. 35-36), диплому про навчання № НОМЕР_3 від 02.07.1991 (а.с. 51-52); довідки із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення (а.с. 54-59); довідки від 28.05.2020 № 291 про роботу в КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» (а.с. 42).

09.06.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 935, згідно якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи за вислугою років. Так, листом від 18.06.2019 ОСОБА_1 повідомлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу станом на 01.04.2015 - 25 років, або 01.01.2016 - 25 років 6 місяців, а на 11.10.2017 - 26 років 06 місяців. Позивачу зараховано до спеціального стажу тільки період його роботи з 26.08.1991 по 11.10.2017, що становить 26 років 1 місяць 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 18).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я незалежно від віку з врахуванням наявного спеціального стажу роботи 28 років 04 місяці 9 днів відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.06.2020.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).

Згідно з частиною 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (надалі - Закон № 1058).

Пунктом 2-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 1058 передбачено, що, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII (надалі - Закон № 2148) набрав чинності 11.10.2017.

Абзацами першим та другим пункту 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, в редакції Закону № 2148, встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII в редакції Законів України № 213-VIII від 02.03.2015 та № 911-VIII від 24.12.2015, передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема в період з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців, в період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

04.06.2019 Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII. Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788 зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За приписами пункту «е» частини першої статті 55 Закону №1788-ХІІ, в редакції, яка після рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року № 2-р/2019 відновлена, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Ухвалюючи рішення від 04 червня 2019 року №2-р/2019, Конституційний Суд України вказав, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Конституційний Суд України вважає, що при запровадженні юридичного регулювання, за яким окремим працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення встановлено додатковий віковий критерій виходу на пенсію - 50 та 55 років, як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років, законодавець не мав об`єктивних підстав.

Таким чином, вказані норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019 року.

Як встановлено судом вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло рішення № 935 від 09.06.2020, згідно якого позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи за вислугою років. Так, ОСОБА_1 повідомлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники охорони здоров`я за наявності спеціального стажу станом на 01.04.2015 - 25 років, або 01.01.2016 - 25 років 6 місяців, а на 11.10.2017 - 26 років 06 місяців. Позивачу зараховано до спеціального стажу тільки період його роботи з 26.08.1991 по 11.10.2017, що становить 26 років 1 місяць 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 18).

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 суд встановив:

- з 18.01.1984 позивач прийнятий на посаду робочого по ремонту тари у відділ оновлення в Івано-Франківський фурнітурний завод імені 60-років СССР;

- з 01.02.1985 - перейменований столяром 2 розряду на тарний відділ;

- з 13.11.1985 - звільнений у зв`язку з призовом на військову службу до радянської армії;

- з 13.11.1985 по 18.12.1987 - служба в рядах радянської армії;

- з 16.03.1988 - прийнятий столяром другого розряду;

- з 26.08.1989 - звільнений у зв`язку з рахуванням на навчання;

- з 01.09.1989 по 03.07.1991 - навчався в Івано-Франківському медучилищі на зубного техніка;

- з 26.08.1991 - прийнятий на посаду зубного техніка в Надвірнянській центральній районній лікарні;

- з 15.06.2019 - Центральна районна лікарня Надвірнянського району реорганізована в Комунальне некомерційне підприємство «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської районної ради;

- з 15.06.2019 - переведений на 0,25 ставки зубного техніка зубопротезного госпрозрахункового відділення;

- з 17.03.2020 - звільнений із займаної посади за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України в зв`язку із скороченням чисельності та штату праці (а.с. 37-41).

Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Надвірнянська центральна районна лікарня» Надвірнянської районної ради від 28.05.2020 № 291, ОСОБА_1 дійсно працював в КНП «Надвірнянська центральна районна лікарня» на посаді зубного техніка з 26.08.1991 (наказ № 102-к від 22.08.1991) по 17.03.2020 (наказ № 87-к від 16.03.2020) (а.с. 42).

Під час розрахунку спеціального стажу ОСОБА_1 відповідач зарахував період роботи позивача на посаді зубного техніка в Надвірнянській центральній районній лікарні з 26.08.1991 по 11.10.2017, що становить 26 років 1 місяць 16 днів. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказало, що зазначеного спеціального стажу є недостатньо для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки станом на 11.10.2017 необхідно мати спеціальний стаж 26 років 06 місяців.

З огляду на наявність рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019, положення пункту "е" частини першої статті 55 Закону № 1788 діють з 04.06.2019 в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, а саме: "право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку".

Таким чином, доводи відповідача щодо обмеження права на пільгову пенсію за вислугу років наявністю спеціального стажу у 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017 є безпідставними.

Станом на день звернення позивача з заявою про призначення пенсії - 01.06.2020, спеціальний стаж ОСОБА_1 становив понад 26 років 6 місяців, що, відповідно до пункту "е" частини першої статті 55 Закону № 1788 у первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, є достатнім для призначення позивачу пенсії за вислугою років.

Суд звертає увагу на те, що після 11.10.2017 позивач продовжував працювати на тій самій посаді зубного техніка в Надвірнянській центральній районній лікарні, а отже, період роботи з 11.03.2017 по 17.03.2020 підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" частини першої статті 55 Закону № 1788.

При цьому, визнання положень статті 55 Закону № 1788 зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII, неконституційними та застосування з 04.06.2019 положення пункту "е" частини першої статті 55 Закону № 1788 в первісній редакції, не повинне впливати на обрахунок стажу позивача, оскільки ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення даного виду пенсії на час, коли ним набуте відповідне право на призначення пенсії за вислугу року.

Таким чином, на момент звернення до відповідача із заявою від 01.06.2020 про призначення пенсії, позивач набув право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я незалежно від віку з врахуванням наявного спеціального стажу роботи 28 років 04 місяці 9 днів відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.06.2020. З огляду на матеріали справи, відмова у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" прийнята у формі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 935 від 09.06.2020.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 935 від 09.06.2020 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.06.2020 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області належить задовольнити повністю: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 935 від 09.06.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 01.06.2020 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 0.0..1 від 06.08.2020 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн.

З огляду на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 840,80 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 935 від 09.06.2020 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) призначити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) з 01.06.2020 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області (ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.