Справа № 380/4825/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4825/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування з 01 квітня 2018 року та виплати згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу з 01 квітня 2018 року, як військовослужбовцю, який проходить військову службу на посаді льотного складу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить військову службу на посаді начальника рятувальної парашутно-десантної групи військової частини НОМЕР_1 з 14 серпня 2015 року. Вказує, що згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу з 01 квітня 2018 року виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премія у розмірі 10 відсотків посадового окладу. Зазначає, що на свій рапорт, поданий командиру військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування вищезгаданих надбавки та премії отримав відповідь № 71/1/326 від 25 травня 2020 року, у якій вказано про те, що його посада не відноситься до штатних посад льотного складу. З такою відповіддю відповідача позивач не погоджується, оскільки вважає, що посада начальника рятувальної парашутно-десантної групи, яку він займає, належить до посад льотного складу з огляду на таке.

Вказує, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26 грудня 2017 року № 1197 (установчий наказ на рік) «Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації» він, начальник рятувальної парашутно-десантної групи та увесь склад штатної рятувальної парашутно-десантної групи щороку включаються до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту та регулярно несуть чергування з пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації в складі екіпажу.

Наголошує, що в силу своїх функціональних обов`язків, які визначені наказом Міністра оборони України від 29 грудня 2016 року № 736 «Про затвердження Правил пошуково-рятувального забезпечення польотів державної авіації України» упродовж усієї своєї служби постійно виконує польоти в складі екіпажу на виконання пошуково-рятувальних робіт та аварійно-рятувальних повітряних робіт під час проведення польотів, тренувань, навчань, тощо, а відповідно до наказу Міністра оброни України від 05 січня 2015 року № 2 «Про затвердження правил виконання польотів державної авіації України» здійснює польоти в складі екіпажу під час яких виконує обов`язки на борту пошуково-рятувальних вертольотів з експлуатації, обслуговування устаткування, а також обладнання, встановленого на повітряному судні, необхідного для виконання польотного завдання з забезпечення процедур рятування осіб, які зазнали лиха.

Крім цього, позивач звертає увагу на те, що авіаційний рятувальник, спеціалісти пошуково-рятувальної і парашутно-десантної служби та рятувальної парашутно-десантної групи щороку проходять стаціонарну (амбулаторну) льотну медичну комісію разом із льотним складом у льотному відділенні військового шпиталю у місті Вінниця, і відповідно до наказу, який регламентує порядок направлення на вищевказану медичну комісію, спеціалісти пошуково-рятувальної і парашутно-десантної служби та рятувальної парашутно-десантної групи входять до складу осіб, які проходять службу на посадах льотного складу, в той же час, як спеціалісти, посади котрих не відносяться до посад льотного складу для проходження згаданої медичної комісії не направляються.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує про те, що згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2020 року № 450 позивач займає посаду начальника рятувальної пошуково-десантної групи військової частини НОМЕР_1 , шпк «капітан» з військово-обліковою спеціальністю (ВОС) № 0635003. Відповідно до переліку військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 20 червня 2012 року № 412/ДСК військово-обліковою спеціальністю позивача є «Бойове застосування парашутно-десантних підрозділів пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації (на посадах спеціалістів в органах військового управління, військових частинах (підрозділах) установах, ВВНЗ та ВНП ВНЗ)». Тобто, на думку відповідача, позивач займає посаду спеціаліста з пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації у військовій частині, а не посаду льотного складу. Зазначає, що відповідно до абзацу 5 пункту 6 телеграми Департаменту фінансів МОУ від 25 червня 2018 року № 248/3966 «право на виплату Надбавки мають військовослужбовці, які займають штатні посади льотного складу (за льотними військово-обліковими спеціальностями) і виконують польоти за відповідними планами льотної підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів». Тому відповідач вважає, що дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу є правомірними та підтверджуються вищевказаною телеграмою, оскільки посада позивача не є льотною військово-обліковою спеціальністю, у зв`язку з чим права на згадані надбавку та премію він не має.

Крім того, відповідач зазначає, що посилання позивача на положення наказу Міністерства оборони України від 05 лютого 2018 року № 40 «Про затвердження Переліку посад авіаційного персоналу Збройних Сил України» є помилковими, оскільки зазначений наказ визначає перелік посад авіаційного персоналу, а не встановлює посади льотного складу. До того ж цей наказ не зареєстрований у Міністерстві юстиції України.

Також додатково відповідач вказує, що нормативно-правові акти, зокрема, й щодо продовольчого, медичного забезпечення, виплати грошового забезпечення, нарахування пенсії не відносять фахівців пошуково-рятувальної і парашутно-десантних служб до осіб льотного складу.

У зв`язку з наведеним, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 26 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року витребувано у позивача належним чином засвідчену копію його льотної книжки.

13 серпня 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 30 липня 2020 року про витребування доказів від позивача через канцелярію суду надійшла належним чином засвідчена копія льотної книжки авіаційного рятувальника ОСОБА_1 .

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 листопада 2016 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с.9).

Згідно з Витягом із послужного списку на капітана ОСОБА_1 з 14 серпня 2015 року по 29 червня 2016 року позивач займав посаду начальника рятувальної парашутно-десантної групи військової частини польова пошта НОМЕР_3 (м. Новий Калинів); з 29 червня 2016 року по сьогодні позивач займає посаду начальника рятувальної парашутно-десантної групи військової частини НОМЕР_1 (м. Новий Калинів) (а.с.8).

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2020 року № 450 підтверджується, що капітан ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника рятувальної парашутно-десантної групи, шпк «капітан» ВОС-0635003 (а.с.23).

Розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 (а.с.22) вирішено військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу, з 01 квітня 2018 року виплачувати:

надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

премію в розмірі 10 відсотків посадового окладу.

На рапорт позивача від 06 травня 2020 року щодо виплати заборгованості із заробітної плати з 2018 року відповідно до рішення Міністра оборони України від 10 квітня 2018 року № 207/у/2, як особі льотного складу, а саме надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу, командир військової частини НОМЕР_1 у відповіді від 25 травня 2020 року № 71/1/326 повідомив про те, що «відповідно до роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.06.2018 року № 248/3966 та від 06.09.2018 року № 248/5835 виплата надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу, здійснюється військовослужбовцям, які займають штатні посади льотного складу, мають відповідний допуск та придатні до польотів за висновком лікарсько-льотної комісії та в минулому році виконували польоти за планами бойової (навчально-льотної) підготовки у складі екіпажів літаків, вертольотів. Враховуючи вище вказане, підстав для задоволення Вашого рапорту немає» (а.с.10).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування з 01 квітня 2018 року та невиплати йому згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Предметом спору у цій справі є оцінка правомірності бездіяльності відповідача щодо ненарахування з 01 квітня 2018 року та невиплати позивачу згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу, оскільки позивач вважає, що його посада (начальник рятувальної парашутно-десантної групи військової частини НОМЕР_1 ) належить до посад льотного складу, а тому він має право на нарахування та виплату з 01 квітня 2018 року згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 вищезгаданих надбавки та премії.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 57 Повітряного кодексу України екіпаж повітряного судна складається з осіб льотного складу, до якого належать особи льотного екіпажу та екіпажу пасажирського і вантажного салону, які під час польоту постійно виконують такі функції:

1) виконання процедур, передбачених керівництвом з льотної експлуатації повітряного судна;

2) обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту повітряного судна, а також обладнання, встановленого на повітряному судні та необхідного для виконання польотного завдання;

3) забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту повітряного судна та їх обслуговування.

Відповідно до частини другої статті 57 Повітряного кодексу України склад екіпажу визначається залежно від типу повітряного судна, характеристик і тривалості польоту, характеру операцій, для яких це повітряне судно призначене. Склад випробувального екіпажу визначається відповідно до авіаційних правил України щодо проведення випробувальних польотів. Поіменний список членів екіпажу визначається експлуатантом перед кожним польотом.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 57 Повітряного кодексу України мінімальна чисельність складу екіпажу повітряного судна встановлюється керівництвом з льотної експлуатації конкретного типу повітряного судна. Усі члени екіпажу належать до льотного складу.

Пунктом 1 наказу Міністерства оборони України від 05 лютого 2018 року № 40 затверджено Перелік посад авіаційного персоналу Збройних Сил України, а саме: льотний склад льотного екіпажу повітряного судна (пункт 1.1) та льотний склад екіпажу салону (пасажирського, вантажного) повітряного судна (пункт 1.2).

Зокрема, посада начальника рятувальної парашутно-десантної групи (код 0635) входить в льотний склад екіпажу салону (пасажирського, вантажного) повітряного судна, як посада штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про класифікацію авіаційного персоналу державної авіації України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року № 3 (далі - Інструкція) до льотного складу належать:

члени екіпажу ПС, а саме: льотний екіпаж ПС та екіпаж салону (пасажирського, вантажного), в тому числі бортові механіки (провідники, радисти, оператори, спостерігачі, перекладачі тощо), персонал штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп;

льотно-інструкторський склад;

командно-льотний склад;

льотно-випробувальний склад;

науково-педагогічні працівники і викладачі закладів вищої освіти (далі - ЗВО), посади яких передбачають виконання польотів;

курсанти (слухачі) ЗВО, посади яких передбачають виконання польотів.

Згідно з пунктом 4.4 Інструкції для присвоєння класної кваліфікації авіаційного рятувальника 3 класу, 2 класу і 1 класу, майстра допускаються фахівці пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб, рятувальних парашутно-десантних (рятувальних) груп суб`єктів державної авіації, які відповідають вимогам до рівня підготовки льотного складу для присвоєння класної кваліфікації авіаційного рятувальника, зазначеного в додатку 3 до цієї Інструкції.

Відповідно до Правил виконання польотів державної авіації України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року № 2 (далі - Правила) льотний склад - особи САД ДА (суб`єкти авіаційної діяльності державної авіації), які мають спеціальну підготовку і виконують функціональні обов`язки у складі екіпажу на борту повітряного судна у польоті (пункт 2 розділу І зазначених Правил).

До льотного екіпажу ПС (повітряні судна) належать особи льотного складу, які виконують обов`язки з пілотування, навігації, бойового застосування та експлуатації ПС під час польоту у кабіні ПС, а саме: льотчики, льотчики-штурмани, льотчики-оператори, штурмани, курсанти і слухачі ВНЗ, бортові інженери, бортові техніки, бортові механіки, бортові радисти, бортові стрільці (пункт 2 розділу ІІ зазначених Правил).

До екіпажу салону (пасажирського, вантажного) належать особи льотного складу, які виконують обов`язки у салоні ПС з обслуговування устаткування, механізмів та приладів, необхідних для польоту ПС, а також обладнання, встановленого на ПС та необхідного для виконання польотного завдання, забезпечення процедур безпеки пасажирів на борту ПС та їх обслуговування, а саме: бортові механіки, бортові провідники, бортові радисти, бортові оператори (спостерігачі, перекладачі тощо), фахівці штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп, які мають відповідну підготовку та допущені до виконання пошуково-рятувальних робіт (далі - авіаційні рятувальники), а також інші особи авіаційного персоналу, які необхідні для експлуатації ПС, його систем та обладнання у польоті (пункт 3 розділу ІІ зазначених Правил).

Як слідує з матеріалів справи розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 (а.с.22) вирішено виплачувати військовослужбовцям, які проходять військову службу на посадах льотного складу, з 01 квітня 2018 року: надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

Обґрунтовуючи правомірність підстав ненарахування та невиплати позивачу надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 відповідач посилається на те, що посада, яку займає позивач (начальник рятувальної парашутно-десантної групи) не належить до посад льотного складу, а тому права на нарахування та виплату з 01 квітня 2018 року згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 25 квітня 2018 року № 207/у/3 вищезгаданих надбавки та премії позивач не має.

З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Як слідує з матеріалів справи та підтверджується Витягом із послужного списку на капітана ОСОБА_1 , а також довідкою військової частини НОМЕР_1 від 17 липня 2020 року № 450 позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника рятувальної парашутно-десантної групи, шпк «капітан» ВОС-0635003.

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 736 від 29 грудня 2016 року «Про затвердження Правил з пошуково-рятувального забезпечення польотів державної авіації України», наказу Міністра внутрішніх справ від 16 березня 2015 року № 279 «Про затвердження Правил авіаційного пошуку і рятування в Україні», наказу Міністра оборони України від 05 січня 2015 року № 2 «Про затвердження Правил виконання польотів державної авіації України» командир військової частини НОМЕР_1 (м. Новий Калинів) видав наказ № 1197 від 26 грудня 2017 року «Про включення до складу екіпажу пошуково-рятувального вертольоту особового складу пошуково-рятувальної та парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи, та допуску до пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації» (а.с.6-7) відповідно до пункту 1 якого допущено до чергування в системі пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації (ПРЗ), виконання пошуково-рятувальних робіт (ПРР) військовослужбовців пошуково-рятувальної і парашутно-десантної служби, рятувальної парашутно-десантної групи (РПДГ), які здали заліки і придатні за станом здоров`я виконувати ПРР, зокрема, начальника РПДГ старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Крім того, згідно із пунктом 4 вищезгаданого наказу начальника РПДГ старшого лейтенанта ОСОБА_1 включено в склад екіпажу пошуково-рятувального вертольоту Мі-8 та залучено до цілодобового чергування в системі пошуково-рятувального забезпечення польотів авіації.

Також у матеріалах справи знаходиться льотна книжка авіаційного рятувальника ОСОБА_1 , в якій міститься облік польотів позивача по роках та поденний облік польотів.

Так, як вже було зазначено судом вище наказом Міністерства оборони України від 05 лютого 2018 року № 40 затверджено Перелік посад авіаційного персоналу Збройних Сил України. Пункт 1 вказаного Переліку визначає льотний склад авіації Збройних Сил України, а саме: льотний склад льотного екіпажу повітряного судна (пункт 1.1) та льотний склад екіпажу салону (пасажирського, вантажного) повітряного судна (пункт 1.2).

Зокрема, начальник групи (рятувальна парашутно-десантна) (код 0635) входить в льотний склад екіпажу салону (пасажирського, вантажного) повітряного судна, як посада штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп.

Інструкцією про класифікацію авіаційного персоналу державної авіації України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року № 3 визначено, що до льотного складу належать: члени екіпажу ПС, а саме: льотний екіпаж ПС та екіпаж салону (пасажирського, вантажного), в тому числі бортові механіки (провідники, радисти, оператори, спостерігачі, перекладачі тощо), персонал штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп (пункт 2.2.).

Виходячи із аналізу наведеного правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що поняттям «льотний склад» охоплюється як льотний склад льотного екіпажу повітряного судна, так і льотний склад екіпажу салону (пасажирського, вантажного) повітряного судна.

Отже, посада начальника рятувальної парашутно-десантної групи, яку обіймає позивач, в силу вимог статті 57 Повітряного кодексу України, наказу Міністерства оборони України від 05 лютого 2018 року № 40, Інструкції про класифікацію авіаційного персоналу державної авіації України, затверджену наказом Міністерства оборони України від 05 січня 2015 року № 3 належить до посад «льотного складу».

Вказана позиція суду у згоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000531, яку суд у силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України враховує при прийнятті рішення у цій справі.

Таким чином, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених правових норм, а також правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000531, суд доходить переконання, що оскільки позивач є військовослужбовцем, який проходить військову службу на посаді начальника рятувальної парашутно-десантної групи, котра належить до посад льотного складу, то має право на нарахування з 01 квітня 2018 року та виплату надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року.

Аргументи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства.

Враховуючи те, що відповідач не нараховував та не виплачував позивачу з 01 квітня 2018 року надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року, за наявності у позивача права на їх нарахування та виплату, у зв`язку з чим вчинив протиправну бездіяльність, позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підставною, а тому її належить задоволити.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Пунктом четвертим частини другої статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Оскільки суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу з 01 квітня 2018 року надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року, то необхідно зобов`язати відповідача встановити, нарахувати та виплатити позивачу з 01 квітня 2018 року надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року, як військовослужбовцю, який проходить військову службу на посаді льотного складу.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премії у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 квітня 2018 року надбавку за особливості проходження служби у розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, а також премію у розмірі 10 відсотків посадового окладу відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/3 від 25 квітня 2018 року, як військовослужбовцю, який проходить військову службу на посаді льотного складу.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.