Справа № 638/17463/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р.Справа № 638/17463/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: П`янової Я.В. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Подус Г.С., м. Харків, повний текст складено 03.03.20 року по справі № 638/17463/18

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби геології та надр України

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просила постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 № 68 скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову Державної служби геології та надр України від 18.10.2018 № 68 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішенням та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховано, що в діях позивача, яка є відповідальною особою за дотриманням п. З та п.7 особливих умов Дозволу №4932, вбачається склад правопорушення передбачений ч.4 ст.57 КУпАП - порушення особливих умов спеціального дії дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах).

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач зазначила, що основним та єдиним доказом винуватості позивача є протокол № 00388 від 07.09.2018. В протоколі зазначено, що до нього додаються лише пояснення ОСОБА_1 . Документи, що свідчать про склад інкримінуємого правопорушення, а саме функціональні обов`язки ОСОБА_1 , накази про призначення на посаду, відомості про отримання доходу надрокористувачем та інші до протоколу не надані, та відповідно до Державної служби геології та надр України разом із адміністративною справою не надходили.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 25.02.2009 Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл ПАТ "Фармстандарт-Біолік" строком дії 20 років.

02.07.2012 між Державною службою геології та надр України, в особі Начальника Управління з надання надр у користування ОСОБА_2 , який діє на підставі наказу Держгеонадр від 01.09.2011 № 60 та довіреності від 01.09.2011 №6, з однієї сторони, та Публічне акціонерне товариство "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК", в особі Голови Правління Стащенко Олександра Олеговича, який діє на підставі статуту, укладено Угоду №4932 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.

18.10.2018 головним спеціалістом Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Дьомкою П.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000388, відповідно до якого ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника відділу охорони праці і охорони навколишнього середовища ПАТ "Фармстандарт-БІОЛІК", вчинила адміністративне правопорушення, а саме не виконується пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 4932 від 25.02.2009 межі зон санітарної охорони не встановлені місцевою радою на її території; - не виконала п. 7 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року не проведений обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, чим порушено частину 4 статті 57 КУпАП. Надрокористувачем внаслідок порушення вимог законодавства про надра отримано дохід у розмірі 86704,45 грн., шо становить 98,4 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови Держгеонадр від 18.10.2018 № 68 про накладення адміністративного стягнення, гр. ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника відділу охорони праці і охорони навколишнього середовища ПАТ "Фармстандарт-БІОЛІК", вчинила адміністративне правопорушення на Помірківському родовищі (північна околиця м. Харкова): не виконала пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року межі зон санітарної охорони не встановлені місцевою радою на її території; - не виконала п. 7 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року не проведений обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, чим порушено частину 4 статті 57 КУпАП. Надрокористувачем внаслідок порушення вимог законодавства про надра отримано дохід у розмірі 86704,45 грн., шо становить 98,4 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаною постановою позивача визнано винною у вчиненні зазначеного правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100, 00 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулася до суду із вимогою про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 57 КУпАП, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вчинення позивачем дій, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пп.12 п.4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174, Держгеонадра здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України, з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, шляхом проведення планових та позапланових перевірок надрокористувачів, за результатами яких (у разі виявлення порушень вимог законодавства) складає акти, видає обов`язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення виявлених недоліків і порушень вимог законодавства.

Згідно з вимогами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 286 КУпАП).

Згідно ст.ст. 245, 252 КУпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Оцінка доказів, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, також має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, на підставі закону.

Частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі виноситься уповноваженим органом після розгляду справи про адміністративне правопорушення, вимоги до змісту постанови викладено у ч.ч. 2, 3 ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КУпАП, порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб та фізичних осіб від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз матеріалів справи дає підстави для висновку, що у справі відсутні достатні докази, які б підтверджували порушення позивачем особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах,та правомірність прийнятого ним рішення по справі.

Колегія суддів зазначає, що під час прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано норми діючих нормативно-правових актів, вина позивача у вчиненні правопорушення належним чином не доведена.

Так, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які були враховані відповідачем під час її прийняття, та які підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП. Також, відповідачем не зазначено, яким саме чином позивач вчинив адміністративне правопорушення, що виразилось в невиконанні п. 1 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, не додано доказів, на підставі яких відповідачем встановлено вказане правопорушення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який послугував підставою для винесення оскаржуваної постанови, також не міститься достатніх даних про те, на підставі яких саме доказів відповідач зробив висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП та не встановлено чи є позивач є суб`єктом у розумінні ч. 4 ст. 57 КУпАП, адже відповідачем не досліджувались посадові обов`язки позивача.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, зокрема у матеріалах відсутні матеріали зокрема посадових інструкцій відповідальних осіб, доказів, що підтверджують підстави визначення отриманого доходу надрокористувача та інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи викладене вище у своїй сукупності, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням висновку про розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача без дотримання процедури, встановленої КУпАП, виконання яких може вплинути на рішення по справі.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини та докази, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем порушено процедуру притягнення до адміністративної відповідальності, тобто при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

А тому апеляційний суд відхиляє доводи скаржника та вважає їх безпідставними, не обґрунтованими та такими, що суперечить чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

Отже, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 року по справі № 638/17463/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Я.В. П`янова А.М. Григоров