Справа № 504/2203/20
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 504/2203/20

Номер провадження 2-а/504/72/20

01.09.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретарі Білаш А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Одеській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративного провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, якому просив визнати протиправними дії інспектора поліції взводу №2, роти №4 батальйону №1 УНП в Одеській області Іванова М.П. по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 №647458 від 09.07.2020 року, скасувати зазначену постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У обґрунтування позову зазначив, що 09.07.2020 року він керував т.з. «Камаз 55102», н/з НОМЕР_1 з причепом н/з НОМЕР_2 по трасі М-14, Лиманського р-ну Одеської області, 38 км. та був зупинений інспектором поліції Івановим М.П., який попросив його надати документи для перевірки та інспектор пішов до свого патрульного автомобіля для перевірки документів по базі даних. Після чого інспектор повернув йому документи та він поїхав, жодних постанов інспектором не виносилось, розгляд справи про адміністративне правопорушення не розпочинався. В подальшому на невірну адресу надійшов лист з УПП в Одеській області із оспорюваною постановою. В постанові зазначено, що 09.07.2020 року інспектор поліції ніби то виявив порушення п.п. 31.4 7 е ПДР України, а саме відсутність бризговиків з обох сторін на колісній спарці. Зазначає, що зазначену постанову, було винесено без його відома та участі, викладені у постанові обставини не відповідають дійсності та винесені з грубим порушенням діючого законодавства, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання представник відповідача адвокат Бабков В.Д. не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов у якому зазначив, що 09.07.2020 року о 15-10 год. в ході виконання службових обов`язків, інспектором УПП в Одеській області лейтенантом поліції Івановим М.П. на 38 км. автодорозі М-14 Одеса Новоазовськ, був зупинений т/з «Камаз 55102», н/з НОМЕР_1 з причепом н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з відсутніми грязезахисними пристроями - бризговиками з обох сторін. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 31.4.7.е ПДР. Інспекторами було роз`яснено позивачу суть адміністративного правопорушення, роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та повідомлено, що відносно нього на місці зупинки автомобіля буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП. За результатами розгляду справи, відносно позивача винесено постанову серії ДПО18 №647458 від 09.07.2020 року, після чого інспектор оголосив зазначену постанову, повідомив про строк на її оскарження та надав її копію позивачу. Вважає, що позивач не довів, що оскаржувана постанова виносилась за його відсутності, оскільки позивач не надав доказів, які б підтвердили зазначене у відповідності до ч.4 ст. 161 КАС України. Додатково надав фото транспортного засобу разом із причепом.

Розглянувши адміністративний позов, вивчивши відзив на позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 647458 від 09.07.2020 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він керував т.з. «Камаз 55102», н/з НОМЕР_1 з причепом н/з НОМЕР_2 по трасі М-14, Лиманського р-ну Одеської області, 38 км., з відсутнім грязезахисним пристроєм - бризговиками з обох сторін на колісній спарці, чим порушив п. 31.4.7 е ПДР України /а.с.3/.

В даній постанові про адміністративне правопорушення підпис позивача про отримання копії постанови відсутній, при цьому зазначено, що позивач від підпису відмовився.

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з того, що відповідач на якого покладено обов`язок доказування, не надав будь-яких належних і допустимих доказів (відеозапис з нагрудної камери, відповідні фото, тощо), які б слугували підтвердженням того, що зазначена постанова складалась в присутності позивача, що він був обізнаний про її складання та що на транспортному засобі дійсно відсутні бризговики з обох сторін на колісній спарці.

Ухвалюючи рішення, суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд не приймає, як доказ фотографії, долучені позивачем по позову, оскільки зазначені фотографії були зроблені 21.07.2020 року, про що свідчить відповідний «timecode» на них, а постанова про адміністративне правопорушення, була винесена 09.07.2020 року/а.с.8-11/.

Суд критично оцінює фотографію долучену відповідачем до відзову, оскільки на зазначеному фото відображена лише ліва частина транспортного засобу «Камаз 55102» разом із причепом, натомість у постанові про адміністративне правопорушення, зазначено, що бризговики відсутні з обох сторін на колісній спарці, крім того, фото має погану якість та з нього неможливо достовірно встановити наявність чи відсутність бризговиків, дату та осіб які присутні на ньому/а.с.29/.

Суд ставить під сумнів, твердження відповідача викладені у відзові, що інспектор поліції Іванов М.П., надав копію оскаржуваної постанови позивачу, оскільки в самій постанові підпис ОСОБА_1 про отримання копії постанови відсутній, при цьому зазначено, що позивач від підпису відмовився, факт неотримання позивачем копії постанови в день її складання, також об`єктивно підтверджується її надсиланням засобами поштового зв`язку.

Суд критично ставиться до думки представника відповідача викладену у відзові, в частині того, що позивач у відповідності до ч.4 ст. 161 КАС, не надав суду доказів, що постанова була винесена без його участі, оскільки за приписами ч.4 ст. 161 КАС України, позивач повинен надати докази лише за наявності їх у нього. Натомість у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд зазначає, що зазначена постанова, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП настає за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодекс адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не є доведеним.

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту, шляхом визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

Таким чином, враховуючи, що квитанцією №ПН1951 від 29.07.2020 року, ОСОБА_1 , був сплачений судовий збір у сумі 420,40 грн., з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає до стягнення зазначена сума. /а.с.16/.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 258, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 11, 17, 30, 73, 77, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Патрульної поліції в Одеській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття адміністративного провадження задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора поліції взводу №2 роти №4 батальйону №1 УНП в Одеській області Іванова Максима Петровича по складанню постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху серії ДПО18 №647458 від 09.07.2020 року.

Скасувати постанову серії ДПО 18 №647458 від 09.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, Україна, м.Одеса, вул.Академіка Корольова,5 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вінська Н. В.