Справа № 260/1585/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

07 вересня 2020 р. справа №260/1585/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мазур Вікторії Володимирівни, Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мазур Вікторії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати протиправними дії Державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мазур Вікторії Володимирівни щодо відкриття виконавчого провадження №59611328 від 22.07.2019 та №59597202 від 19.07.2019 та скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мазур Вікторії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови - передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду , на підставі положень п. 2 ч.1 ст. 29 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено по справі в судове засідання.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 до 24.04.2020 на усій території України карантин.

На засіданні Кабінету Міністрів України 04 травня 2020 року карантин продовжено до 22 травня 2020 року.

На засіданні Кабінету Міністрів України 20 травня 2020 року карантин продовжено до 22 червня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №500 карантин продовжено до 31 липня 2020 року.

В подальшому Кабінетом Міністрів України було продовжено строк карантину до 01.10.2020 року

Відповідно до положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), в редакції до прийняття Закону України від 16 червня 2020 року № 693-ІХ - строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114,122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем не отримувались згідно встановленого порядку ст.28 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, позивач зазначив, що у постанові вказано невірну адресу боржника, за якою позивач ніколи не був зареєстрований

Суд, відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу без участі представників сторін, в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Постановою №59611328 від 22.07.2019 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Мазур В.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , на підставі постанови №ДП18 №020508 виданої 25.03.2019 року, штрафу у розмірі 850,00 грн.

Постановою №59611328 від 27.08.2019 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1

27.11.2019 постановою державного виконавця було накладено арешт на майно боржника, винесена постанова про стягнення виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Як вбачається зі звіту про здійснені відрахунки та виплати (а.с.116) ТОВ "Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед" з заробітної плати ОСОБА_1 утримано 3746,54 грн. та 312,00 грн. на виконання постанов по виконавчому провадженню №59611328.

Таким чином, державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№59611328. від 27.11.2019 року.

Також, судом встановлено, що постановою №59597226 від 19.07.2019 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Анісімовою А.В. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 , на підставі постанови №ДП18 №005335 виданої 24.03.2019 року, штрафу у розмірі 850,00 грн.

Постановою №59597202 від 16.08.2019 року звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_1

Постановою ВП№59597202 від 16.08.2019 року об`єднано виконавчі провадження №59597202 та №59597226 у зведене виконавче провадження №59832114.

Постановою ВП №59597226 від 07.11.2019 року виведено виконавче провадження №59597226 із зведеного виконавчого провадження.

В подальшому постановами державного виконавця були винесені 07.11.2019 року постанови про стягнення виконавчого збору, про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, та постанова про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається зі звіту про здійснені відрахунки та виплати (а.с.115) ТОВ "Джейбіл Сьоркіт Юкрейн Лімітед" з заробітної плати ОСОБА_1 утримано 3746,54 грн. та 312,00 грн. на виконання постанов по виконавчому провадженню №59597202.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем помилково зазначено в позовній заяві номер оскаржуваної постанови №59597202 від 19.07.2019 замість №59597226 від 19.07.2019.

Вважаючи дії державного виконавця та постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження - протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частинами 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 вказаного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пунктом 8 частини другої статті 17 Закону передбачає, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Разом з тим, ч. ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до частини першої статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку про те, що державний виконавець наділений повноваженнями на відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, стягувачем за яким є державний орган, протягом трьох місяців з дня надбання таким виконавчим документом державного органу законної сили.

Як встановлено судом, виконавчим документом у даному випадку є постанови Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху: №ДП18 №020508 виданої 25.03.2019 року та №ДП18 №005335 виданої 24.03.2019 року.

Отже, невідповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону №1404-VІІІ, що зумовлена пропуском строку звернення до примусового виконання, тягне за собою виникнення у державного виконавця обов`язку з винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, чого державний виконавець не вчинив.

Частиною 4 ст. 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, оскільки Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції звернулось до державного виконавця із зазначеними постановами за спливом тримісячного строку на пред`явлення, суд зазначає, що відкриття державним виконавцем виконавчих проваджень на підставі зазначених виконавчих документів не можна вважати правомірним.

Суд зазначає, що в розумінні ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач був зобов`язаний повернути стягувачу виконавчий документ без виконання, чого ВДВС на власний розсуд зроблено не було, що власне й зумовило прийняття неправомірної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, згідно із ч.1 ст.28 закону «Про виконавче провадження» - копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що постанови про відкриття виконавчих проваджень №59611328 від 22.07.2019 та №59597226 від 19.07.2019 не надсилались позивачу на його адресу за місцем реєстрації, а саме АДРЕСА_1 , проте були надіслані до АДРЕСА_2 .

Як вбачається з пояснень позивача, він ніколи не був зареєстрований у місті Одеса, за вказаною адресою.

Наведене підтверджується копією паспорта позивача з зазначеними даними про його реєстрацію в місцях проживання.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог через належний спосіб захисту, оскільки державний виконавець діє шляхом прийняття відповідних постанов про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного виконавця Другого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Мазур Вікторії Володимирівни, Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління патрульної поліції у Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59611328 від 22.07.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №59597226 від 19.07.2019.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області (65080, м.Одеса, вул.Генерала Петрова, 1) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768.40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням ч.3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Мар`єнко Л.М.