Справа № 240/6289/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/6289/20
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації щодо неправомірного нарахування грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею;
зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації провести перерахунок грошової допомоги з моменту її призначення, врахувавши при визначенні прожиткового мінімуму сім"ї прожитковий мінімум, як працездатній особі;
зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації провести виплату незаконно недоплачених сум грошової допомоги після проведення перерахунку.
В обґрунтування позову зазначає, що призначаючи їй, як особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, допомогу, відповідачем протиправно враховувався прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки законом такого не передбачено.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем надіслано відзив на позов, в обґрунтування якого вказано, що оскільки позивач є непрацездатною особою, тому при розрахунку розміру допомоги має враховуватися прожитковий мінімум для непрацездатних осіб.
Позивачем надіслано уточнену позовну заяву, в якій вона просить:
визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації щодо невірного нарахування грошової допомоги як особі , яка проживає разом з особою інвалідом 2 групи з дитинства з психічним розладом, яка за висновком лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду на догляд за нею;
зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації провести перерахунок грошової допомоги з квітня 2018 року по цей час, врахувавши при визначенні прожитковий мінімум , як особі, що доглядає інваліда з дитинства 2 групи з психічним розладом;
зобов"язати Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації провести виплату незаконно недоплачених сум грошової допомоги з квітня 2018 після проведення перерахунку;
встановити розмір моральної шкоди, завданої в разі невиплати в повному обсязі грошової допомоги по догляду за інвалідом з дитинства 2 групи.
15.07.2020 відповідачем надіслано відзив на позов, в якому відповідач зазначив про правомірність застосування при розрахунку допомоги позивачу розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач є опікуном своєї дочки ОСОБА_2 , яка визнана інвалідом з дитинства 2 групи в наслідок психічного розладу, що підтверджується довідкою №024271 від 05.10.1988.
ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Романівської райдержадміністрації та отримує допомогу на догляд особі, яка проживає з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, а саме: на дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 450,40 грн.
Не погоджуючись з розміром отримуваної допомоги, оскільки при її розрахунку враховувався розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, позивач звернувся до відповідача із заявою 23.12.2019 про перерахунок допомоги.
Листом від 03.01.2020 позивачу повідомлено, що розмір допомоги на догляд за дочкою становить 4520,40 грн. При розрахунку розміру допомоги на догляд як особи пенсійного віку, враховано прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.
Позивач звернулася до Мінсоцполітики з питанням призначення допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу. За результатами розгляду звернення позивачу роз"яснено, що при розрахунку розміру допомоги на догляд не застосовується розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 в розмірі 2027 грн; з липня - 2118 грн., з грудня - 2189 грн.
Надаючи правову оцінку діям відповідача в частині застосування при розрахунку грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, суд виходить з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.2000 № 1192 затверджено Порядок надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею (далі -Порядок).
Призначення і виплата допомоги на догляд провадиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.
Допомога на догляд надається дієздатній особі, яка зареєстрована або постійно проживає на одній житловій площі з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, і здійснює догляд за нею.
Відповідно до п.8 Порядку допомога на догляд призначається на шість місяців і виплачується щомісяця.
У разі коли особа, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером (особою з інвалідністю), їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки. У разі виникнення обставин, які можуть вплинути на право особи на допомогу, ця особа повинна в десятиденний строк повідомити про такі обставини орган, що проводить виплату допомоги.
Для продовження виплати допомоги на догляд на наступний строк подаються документи, зазначені у пункті 7 цього Порядку, крім висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу у разі, коли строк, на який видано висновок, не зазначено.
Розмір допомоги на догляд розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім`ї та середньомісячним сукупним доходом сім`ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.
Розрахунок середньомісячного сукупного доходу сім`ї для призначення допомоги на догляд провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Мінсоцполітики, Мінфіну, Мінекономіки, Держкоммолодьспорттуризму, Держкомстату.
В контексті наведеного суд відмічає, що при розрахунку розміру допомоги на догляд за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу застосовується прожитковий мінімум на одну особу. Зазначені норми не містять конкретної вказівки на те, що якщо особа не працює, то застосовується прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, і навпаки, якщо особа працює, застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Більш того, відповідно до роз"яснення Мінсоцполітики, яке надавалося ОСОБА_1 та Департаменту праці, соціальної політики Житомирської ОДА 12.03.2020 за №1856/0/112-20/203 при розрахунку розміру допомоги на догляд не застосовується розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, а застосовується прожитковий мінімум на одну особу.
Враховуючи зазначені норми, суд вважає, що відповідачем протиправно з квітня 2018 року при розрахунку позивачу розміру допомоги на догляд за особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу застосовується прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства та порушує права позивача на належний розмір допомоги, тому суд визнає такі дії протиправними.
В той же час, вимоги в частині зобов"язання Управління праці та соціального захисту населення Романівської районної державної адміністрації провести перерахунок грошової допомоги з квітня 2018 року по цей час, врахувавши при визначенні прожитковий мінімум, як особі, що доглядає інваліда з дитинства 2 групи з психічним розладом та виплату такої допомоги, підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов"язання провести перерахунок та виплату грошової допомоги з квітня 2018 року, врахувавши прожитковий мінімум на одну особу.
Щодо вимоги про встановлення судом розміру моральної шкоди, такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки по перше, відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтований розмір моральної шкоди в позовній заяві зазначається позивачем, про що надається її розрахунок. У суду відсутні повноваження встановлювати розмір моральної шкоди.
Так, відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В позовній заяві повинно бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, та якими доказами це підтверджується.
Оскільки позивачем не визначено розміру моральної шкоди, не наведено обґрунтувань її завдання відповідачем, не надано доказів на підтвердження цього, суд дійшов висновку, що вимоги у цій частині безпідставні, тому у цій частині відмовляє у задоволенні позову.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та Конституцією України.
Частинами 1,2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос