Справа № 560/3917/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3917/20
РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не застосування при перерахунку з 01 січня 2018 року з підстав, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_1 , пенсії 86 % від грошового забезпечення для визначення її основного розміру, на які набув право при виході на пенсію та безпідставного заниження відповідачем з 01 січня 2018 року та з 01 січня 2019 року розміру підвищення пенсії, на яке набув право;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити на підставі довідки № 11/7336 від 31 березня 2018 року, яка надійшла з Адміністрації Держприкордонслужби, перерахунок та виплату з 01 січня 2018 року ОСОБА_1 , 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з застосуванням 86% від грошового забезпечення для визначення основного розміру пенсії, відповідно до вимог Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та здійснити виплату донарахованої пенсії з 01 січня 2018 року по теперішній час з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 2003 року йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 86% від суми грошового забезпечення для обчислення пенсії.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пенсію позивача перераховано з врахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугою років, за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення зі служби, що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови КМУ від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Позивач зазначає, що при проведенні перерахунку пенсії на виконання вищевказаної постанови відповідач визначив розмір пенсії із розрахунку 70% грошового забезпечення, а не 86%.

Крім того, позивач вказує, що відповідач безпідставно з 01 січня 2018 року - на 50%, а з 01 січня 2019 року - на 25% зменшив встановлений ним же розмір підвищення пенсії.

Не погодившись із проведеним перерахунком позивач у червні 2020 року звернувся до відповідача із заявами про проведення з підстав, передбачених постановою КМУ №704, перерахунку раніше встановленої пенсії з застосуванням для визначення основного її розміру 86% грошового забезпечення та здійснити перерахунок та виплатити з 01 січня 2018 року 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

15 липня 2020 року листом за №3362-2902/Н-03/8-2200/20 позивачу надійшла відповідь в якій відповідач відмовив у здійсненні перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року із застосуванням для обчислення її основного розміру 86% грошового забезпечення.

Також, 18 лютого 2020 року листом за №3361-2903/Н-03/8-2200/20 надійшла відповідь в якій відповідач відмовив здійснити перерахунок та виплатити з 01 січня 2018 року 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

18 серпня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Тому, на переконання головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, здійснюючи перерахунок пенсії позивача в розмірі 70% від сум грошового забезпечення діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України.

Крім цього, відповідач зазначив, що іншого порядку виплати, ніж встановлено постановами КМУ № 103 та № 804 (якими передбачено поетапне підвищення пенсії) законом не передбачено. Також, відповідно до ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області разом із відзивом також подав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що оскільки позивачу проведено перерахунок в квітні 2018 року, а тому позивач знав про розміри виплачуваної йому пенсії, при цьому звернувся до суду лише в липні 2020 року, а отже порушив передбачений ст. 122 КАС України строк на звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суд зазначає, що згідно з Рішенням Верховного суду від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, визначено, що позовні вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом, а тому вказане клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідач також подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі № 560/3958/20 до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду по справі 510/1286/16-а щодо визначення можливості застосування ст. 122 КАС України стосовно строку звернення до адміністративного суду з аналогічними цій позовними заявами.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суду зазначає, що оскільки суд не встановив підстав для задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, при цьому, суд вважає, що в даному випадку позивачем не порушено строку звернення до суду, тому і підстави для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у даній справі, на переконання суду, відсутні.

Відповідно до наказу голови Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року №233-в, головуючий у цій справі, суддя Салюк П.І. у період з 10 серпня 2020 року по 10 вересня 2020 року перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що з 2003 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як одержувач пенсії згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 Головним Управлінням проведено перерахунок пенсії позивача у розмірі 70% від суми грошового забезпечення.

Наведені обставини свідчать, що відповідачем при проведенні даного перерахунку було зменшено основний розмір пенсії позивача з 86% на 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Позивач у червні 2020 року звернувся до відповідача із заявами про проведення з підстав, передбачених постановою КМУ №704, перерахунку раніше встановленої пенсії з застосуванням для визначення основного її розміру 86% грошового забезпечення, та здійснити перерахунок та виплатити з 01 січня 2018 року 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", однак у відповідь на вказані заяви отримав листи №3361-2903/Н-03/8-2200/20 та №3362-2902/Н-03/8-2200/20 від 15 липня 2020 року, якими відповідач відмовив позивачу в перерахунку і виплаті пенсії, з огляду на те, що при проведенні перерахунку пенсії позивача розмір пенсії обчислено у відповідності до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (в редакції чинній на момент здійснення перерахунку), виходячи з 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Також, відповідач відмовив здійснити перерахунок та виплатити з 01 січня 2018 року 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок) встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07 листопада 2007 року № 1294, за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів".

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям працівникам ОВС має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Згідно з статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Суд вважає, що при здійсненні перерахунку пенсії позивачу у відповідача були відсутні підстави для обмеження розміру його пенсії 70 відсотками грошового забезпечення, згідно з ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII, оскільки таке обмеження не стосується випадку з позивачем, якому пенсія не призначалась вперше, а вже була призначена раніше.

Отже, при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Встановлення в подальшому граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосується порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17, від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Суд вважає, що відповідач під час перерахунку пенсії позивачу протиправно зменшив розмір такої пенсії до 70% чим порушив права позивача, а тому належним способом захисту прав позивача буде відновлення становища позивача, що існувало до здійснення протиправної бездіяльності відповідачем.

Враховуючи наведене, суд вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо проведення позивачу перерахунку пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо безпідставного заниження відповідачем з 01 січня 2018 року та з 01 січня 2019 року розміру підвищення пенсії та зобов`язання відповідача здійснити на підставі довідки №11/7336 від 31 березня 2018 року, яка надійшла з Адміністрації Держприкордонслужби, перерахунок та виплату з 01 січня 2018 року ОСОБА_1 , 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги заявлені передчасно.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з урахуванням висновків Верховного Суду у постановах від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17, від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17, позивач довів позовні вимоги, а відповідач не обґрунтував правомірність дій щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 86% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивачу, що підтверджено доказами, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру призначеної пенсії до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року виходячи із розміру 86% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк