Справа № 160/11623/19
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11623/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління соціальної політики Нікопольської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року (суддя Маковська О.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 24.01.2020 року) у адміністративній справі №160/11623/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, суд, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене в листі від 09.10.2019 року №7084 стосовно відмови у призначенні адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі - неповнолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати відповідача призначити з 03.10.2019 року та виплатити щомісячну адресну допомогу неповнолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через рідну бабу, яка безпосередньо здійснює догляд за дитиною без спеціальних на те повноважень - ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Управління соціальної політики Нікопольської міської ради та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволення позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не переміщалася без супроводу батьків, а була народжена на території України матір`ю у м. Житомирі, де вона після народження первинно перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 08.11.2018 року № від Житомирського УСЗ. Апелянт зазначав, що позивачем не було надано при зверненні до управління рішення органу опіки та піклування, або рішення суду про призначення опікуном/піклувальником малолітньої дитини. Апелянт вважав, що право на адресну допомогу має мати неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка проживає у м. Житомирі. На думку апелянта, не доведено, що бабуся неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_3 та неповнолітня дитина, внучка позивача - ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками від 21.10.2014 року №1214-2040, від 31.10.2018 року № та від 05.12.2018 року № відповідно, які є безстроковими. Суд зазначив, що п.3-2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2018 року №505 передбачено, якщо дитина переміщується з тимчасово окупованої території України, населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, без супроводу батьків або осіб, які їх замінюють, грошова допомога виплачується їй за зверненням, зокрема, баби, яка безпосередньо здійснює догляд за дитиною без спеціальних на те повноважень. Суд першої інстанції зазначав, що матеріалами встановлено спільне проживання позивача ОСОБА_1 та її внучки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 здійснює догляд за неповнолітньою дитиною - ОСОБА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданим 09.12.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Житомирській області, згідно якого матір`ю ОСОБА_2 є ОСОБА_3 , батьком - ОСОБА_4 , які уклали шлюб 17.06.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 17.06.2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Житомирській області, згідно якого шлюб уклали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.08.2000 року Розкішненською сільською радою Лутугінського району Луганської області, згідно якого батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 21.10.2014 року №1214-2040, виданою Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради, згідно якої ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено довідкою від 05.2.2018 року №, виданою Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради.

Встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 відвідує з 01.10.2018 року комунальний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №54 «Антошка» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Добролюбова, 23а, що підтверджується довідкою від 19.11.2018 року №40. Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується довідкою №1970 ОСББ «Бірюза 19/1», виданої 08.08.2019 року, згідно якої за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 31.10.2018 року №, виданою Управлінням соціального захисту населення Корольовського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, згідно якої ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно довідок №137 від 10.09.2018 року, №1039 від 31.10.2018 року, виданих Комунальним вищим навчальним закладом «Житомирський медичний інститут» Житомирської обласної ради, ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_1 03.10.2019 року звернулася до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради із заявою про призначення адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі їй на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , яка є її внучкою та спільно проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_2 .

Листом від 09.10.2019 року за №7084 Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради їй було відмовлено у зв`язку з тим, що адресна допомога неповнолітній дитині призначається за зверненням осіб, які безпосередньо здійснюють догляд за дитиною (баби, діда, повнолітньої сестри, брата), якщо така дитина переміщується з тимчасово окупованої території України без супроводу батьків. Мати неповнолітньої дитини ОСОБА_2 перебуває на підконтрольній території України, а тому призначити допомогу окремо на дитину ОСОБА_2 немає законних підстав.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 року було зобов`язано Управління соціальної політики Нікопольської міської ради надати інформацію щодо одержання (неодержання) щомісячної грошової допомоги дитини - ОСОБА_2 відповідно до п.3-2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної окупації, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 матір`ю ОСОБА_3 за місцем проживання у м. Житомирі.

Відповідно до листа від 04.08.2020 року за №1608/05-02 Управління соціального захисту населення Корольовського району Департамент соціальної політики Житомирської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 31.10.2018 року та отримує адресну допомогу переміщеним особам на проживання. На доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищезазначена допомога з 01.12.2018 року не призначалась та не виплачувалась у зв`язку з відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування.

Відповідно ч.2 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Відповідно до пунктів 3, 3-2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.102014 року №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї. Якщо дитина переміщується з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, без супроводу батьків або осіб, які їх замінюють, грошова допомога виплачується їй за зверненням, зокрема, баби, діда, повнолітніх сестри, брата, мачухи, вітчима, які безпосередньо здійснюють догляд за дитиною без спеціальних на те повноважень.

Враховуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги обґрунтовані.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є бабусею неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції враховує, що законодавством не передбачено для одержання щомісячної адресної допомоги на дитину для баби які-небудь спеціальні повноваження.

Матеріалами справи підтверджено, що мати неповнолітньої дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не проживає спільно зі своєю донькою та не здійснює за нею догляд. Встановлено, що ОСОБА_3 не одержує щомісячну адресну допомогу на неповнолітню дитину ОСОБА_2 з 01.12.2018 року у зв`язку із відсутністю за фактичним місцем проживання/перебування.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердження відповідача про те, що неповнолітня дитина ОСОБА_2 не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки це спростовується довідкою від 05.12.2018 року №.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що Управлінням соціальної політики Нікопольської міської ради не доведено законність відмови ОСОБА_1 в призначенні адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі на неповнолітню дитину ОСОБА_2 , а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Нікопольської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року у адміністративні справі №160/11623/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова