Справа № 420/962/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/962/20

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І. Дата і місце ухвалення: 10.07.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

при секретарі - Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спецелеваторбуд» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30 січня 2020 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки податковий орган дійшов необґрунтованого висновку про штучне формування ТОВ «Спецелеваторбуд» податкового кредиту та завищення витрат по ланцюгу постачання від ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд» та ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП». В ході перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області належним чином не перевірялися та не досліджувалися ані предмет взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами-постачальниками, ані фактичне придбання, підстави, порядок і процес надання послуг, виконання робіт, а також використання ТОВ «Спецелеваторбуд» придбаних товарів (робіт) у власній господарській діяльності. Висновок щодо нереальності надання послуг (виконання робіт, постачання товарів) має бути підтверджений з боку перевіряючих відсутністю у платника податків первинних документів, проте, у даному випадку такий висновок ґрунтується виключно на припущеннях та суб`єктивних висновках державних податкових ревізорів-інспекторів відповідача. Наявність податкової інформації щодо контрагентів позивача не може бути підставою для висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, оскільки добросовісний платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30 січня 2020 року № та №.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Спецелеваторбуд» сплачений судовий збір у розмірі 11106,56 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 10.07.2020р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Спецелеваторбуд».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що перевіркою не підтверджено та встановлено неможливість придбання ТОВ «Спецелеваторбуд» товару у ТОВ «Амей» на загальну суму 472 003,88 грн. А відтак, вбачається безоплатне одержання товарно-матеріальних цінностей з невідомого джерела з подальшою їх реалізацією (продажем). При безоплатному отриманні товарів виникає дохід, так як має місце очевидне збільшення активу, що зумовлює зростання власного капіталу. Однак, ТОВ «Спецелеваторбуд» не оприбуткувало безоплатно отриманні ТМЦ у власному податковому обліку за проводкою Дт 28 Кт 718 «Дохід від безоплатно отриманих оборотних активів».

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням Головного управління ДПС в Одеській області на те, що в ході перевірки представнику підприємства було вручено запит щодо надання договорів, актів виконаних робіт, проектно-кошторисної документації та інших первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Конкордбуд» щодо виконання будівельно-монтажних робіт з монтажу технологічного обладнання. У відповідь на запит ТОВ «Спецелеваторбуд» за період грудень 2018 року було надано лише договір. Будь-яких інших документів, що підтверджують виконання робіт, не надано.

Посилається апелянт і на те, що наданими до перевірки документами неможливо встановити зміст та обсяг господарської операції позивача з ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП» по виконанню субпідрядних будівельно-монтажних (ремонтних) робіт зерно-приймального комплексу ТОВ «Грінтур-Екс», розташованого на території Миколаївського морського торговельного порту, м.Миколаїв. В наданих документах відсутня деталізована інформація щодо найменування виконаних робіт, затраченої сировини, витрачених людино-годин.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що господарські операції між ТОВ «Спецелеваторбуд» та контрагентами-постачальниками ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд» та ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних складських приміщень, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Спецелеваторбуд» є юридичною особою та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

На підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 12.09.2019р. №75, відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, п.82.2 ст.82 ПК України, у період з 26.09.2019р. по 17.10.2019р. держаними ревізорами-інспекторами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Спецелеваторбуд» (код ЄДПРОУ 32190411), за результатами якої складений акт перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р.

У висновках вказаного акту перевірки зафіксовано порушення позивачем:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2017-2018 роки в розмірі 537 402 грн.;

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 597 113,44 грн.

Зокрема, актом перевірки не визнано реальність (товарність) господарських операцій ТОВ «Спецелеваторбуд» з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг) ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд» та ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», що призвело до штучного формування податного кредиту позивачем. Зазначено, що господарські операції позивача з вказаними суб`єктами господарювання не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних складських приміщень, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської та економічної діяльності. Характер відтворюваних операцій має виключно документальний характер, не призводить до зміни вартості активів та пасивів підприємства і його контрагентів.

На підставі акту перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р., а також рішення ДПС України про результати розгляду скарги позивача, 30.01.2020р. ГУ ДПС в Одеській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 350 734 грн. (в тому числі: 280 587 грн. - за податковим зобов`язанням та 70 147 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 389 703 грн. (в тому числі: 311 762 грн. - за податковим зобов`язанням та 77 941 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями).

Не погоджуючись з правомірністю вказаних податкових повідомлень-рішень ТОВ «Спецелеваторбуд» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що з наданих позивачем первинних документів можливо встановити зміст і обсяг господарських операцій з ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», здійснення господарських операцій саме з цими контрагентами, а не іншими невстановленими особами, а також правомірність включення ТОВ «Спецелеваторбуд» сум податку на додану вартість по операціям з цими контрагентами до податкового кредиту на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних. За висновками суду першої інстанції, відповідач, при встановленні порушень норм податкового законодавства позивачем, керувався виключно податковою інформацією щодо контрагентів ТОВ «Спецелеваторбуд» без дослідження та надання оцінки первинними документам, наявним у позивача по спірним господарським операціям, його висновки зроблені виключно на припущеннях та можливих порушеннях позивачем норм податкового законодавства. Суд зазначив, що сам факт наявності господарських операцій з контрагентами, які порушують податкове законодавство, не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки даних про те, що позивач був обізнаний про такі дії його контрагентів до суду не надано та якщо контрагенти не виконали свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Спецелеваторбуд» та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, а сум витрат - до складу валових, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Апеляційний суд встановив, що у період, що підлягав плановій перевірці, ТОВ «Спецелеваторбуд» здійснювало діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель, на що товариство 04.08.2016р. отримало в ДАБІ України ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками (реєстраційний номер ), а також дозвіл на здійснення робіт підвищеної небезпеки.

Також, видами діяльності позивача були: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами, та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт.

У перевірений період ТОВ «Спецелеваторбуд» декларувало у власному податковому обліку здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», суми податку на додану вартість за господарськими операціями з якими товариство відносило до складу податкового кредиту.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2018р. між ТОВ «Амей», як Постачальником, та ТОВ «Спецелеваторбуд», як Покупцем, укладено договір поставки №5/09-18, за умовами якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця аспіраційне та інше обладнання згідно Додатків (специфікацій), що є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язується оплатити вартість товару та прийняти його (п.1.1 Договору). Ціна, загальна кількість, асортимент товару визначається в Рахунках, Додатках (специфікаціях), у вартість товару включається вартість навантаження, поставка здійснюється на умовах DDP (склад покупця). (п.1.2, 2.2 Договору)

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Амей» поставило на адресу ТОВ «Спецелеваторбуд» товар за наступною номенклатурою: вентилятори, кабель, труби, з`єднувачі, в підтвердження чого надано:

- додатки до Договору поставки (специфікації) від 05.09.2018р., від 20.09.2018р., від 17.12.2018р.;

- рахунки на оплату №00130804 від 13.08.2018р., №00140811 від 14.08.2018р., №00050901 від 05.09.2018р., №00200905 від 20.09.2018р.;

- податкові накладні №18 від 14.08.2018р., №21 від 15.08.2018р., №1 від 05.09.2018р., №2 від 06.09.2018р., №8 від 21.09.2018р., №13 від 25.09.2018р., №14 від 26.09.2018р., №15 від 27.09.2018р., №18 від 17.12.2018р., які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (витяги з ЄРПН наявні в матеріалах справи);

- видаткові накладні №00140803 від 14.08.2018р., №00150804 від 15.08.2018р., №00050901 від 05.09.2018р., №00050915 від 06.09.2018р., №00270904 від 27.09.2018р., №00171203 від 17.12.2018р.;

- товарно-транспортні накладні №121 від 15.08.2018р., №128 від 06.09.2018р., №135 від 27.09.2018р., №164 від 17.12.2018р.;

- банківські виписки ПАТ «БАНК ВОСТОК».

В підтвердження подальшого використання придбаних у ТОВ «Амей» товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Спецелеваторбуд» надало: копію договору на виконання будівельно-монтажних робіт, укладеного з ПрАТ «ОДЕСАГРОШЛЯХБУД» від 3 липня 2018 року №32/07-18, в якому позивач виступає Підрядником; копію договору про надання послуг та технічного обслуговування обладнання від 23 травня 2016 року №23/05/2016-3, укладеного з ТОВ «Грінтур-Екс», в якому позивач виступає Виконавцем; копію договору на технічне обслуговування, поточний та аварійний ремонт систем аспірації від 1 березня 2018 року №01/01/2018-1, укладеного з ТОВ «Грінтур-Екс», в якому позивач виступає Підрядником. Також, в матеріалах справи містяться докази виконання ТОВ «Спецелеваторбуд» взятих на себе зобов`язань за вказаними договорами, а саме: довідки про вартість робіт, акти виконаних будівельних та ремонтних робіт, виписки з банку на підтвердження оплати цих робіт, тощо.

В акті перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р. зазначено, що ТОВ «Спецелеваторбуд» здійснено оприбуткування електричного обладнання, отриманого від ТОВ «Амей», проведено ці операції в бухгалтерському обліку, здійснено оплату коштів за придбаний товар.

З матеріалів справи, також, вбачається, що між ТОВ «Спецелеваторбуд», як Замовником, та ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП», як Субпідрядником, укладено договір №3/10-17 від 03.10.2017р., за умовами якого Субпідрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати субпідрядні будівельно-монтажні (ремонтні) роботи зерноприймального комплексу ТОВ «Грінтур-Екс», розташованого на території Миколаївського морського торговельного порту, м. Миколаїв.

25.09.2017р. між ТОВ «Спецелеваторбуд», як Замовником, та ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП», як Субпідрядником, укладено договір №25/09-17, за умовами якого Субпідрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати субпідрядні електромонтажні роботи на елеваторі ТОВ «Миранда Плюс», розташованому за адресою: Київська область, м. Васильків.

Варто зазначити, що ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» здійснює діяльність з будівництва житлових і нежитлових будівель та має ліцензію на здійснення таких робіт, видану ДАБІ України 25.05.2017р. за реєстраційним номером .

В підтвердження виконання договорів №3/10-17 від 03.10.2017р. та №25/09-17 від 25.09.2017р. позивачем надано:

- податкові накладні №398 від 12.12.2017р., №399 від 12.12.2017р., №400 від 26.12.2017р.;

- локальні кошториси на будівельні роботи №2-1-1, №2-1-2, №2-1-3;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року;

- акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року;

- листи про надання працівникам ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» перепусток на територію Миколаївського морського торгівельного порту від 24.11.2017р. вих. №24/11/-007, від 25.11.2017р. вих. №ПРЗ/11-2017.

Позивачем, також, надано копії договорів підряду, укладених з ТОВ «Миранда Плюс» (№41/09-17 від 07.09.2017р. та №08/03-17 від 18.04.2017р.) та ТОВ «Грінтур-Екс» (№12/07/2016-1 від 12.07.2016р., №23/11/2017-1 від 23.11.2017р., №20/12/2017-1 від 20.12.2017р.), у яких ТОВ «Спецелеваторбуд» виступало Підрядником. В підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань за вказаними договорами позивачем надано довідки про вартість будівельних робіт, акти виконаних будівельних робіт, виписки з банку.

Актом перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р. зафіксовано, що позивачем здійснено оприбуткування робіт, отриманих від ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП», проведено ці операції в бухгалтерському обліку, здійснена оплата коштів за виконані будівельно-монтажні роботи.

09.10.2018р. між ТОВ «Спецелеваторбуд», як Замовником, та ТОВ «Конкордбуд», як Субпідрядником, укладено договір №9/10-18, за умовами якого Субпідрядник зобов`язується виконати будівельно-монтажні роботи з монтажу силосів при будівництві третьої черги зерносховища, розташованого за адресою: Хмельницька область, Старосинявський район, м. Адампіль, а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість. Комплекс робіт з монтажу силосів складається з наступних робіт: свердління отворів у залізобетоні та ставлення анкерів з монтажем кроштейнерів та установка талевих триног для підйому металоконструкцій силосу; монтаж захватів на силосний бункер, встановлення талей, підйом та монтаж силосу на залізобетонний ростверк; монтаж естакади діаметром 32м на висоті 25м.

На підтвердження виконання робіт за цим договором позивачем надано до суду:

- локальні кошториси на будівельні роботи №2-1-1;

- довідки про вартість будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року;

- акти виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року;

- податкові накладні №2 від 06.12.2018р., №3 від 06.12.2018р., №4 від 06.12.2018р., №5 від 06.12.2018р., №6 від 06.12.2018р., №7 від 06.12.2018р., №8 від 06.12.2018р., №9 від 06.12.2018р., №10 від 06.12.2018р., з доказами їх реєстрації в ЄРПН;

- виписки з банку ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Крім того, позивачем надано до суду договір підряду від 01.08.2018р. №30/07-18, укладений з АПНВП «ВІЗИТ» на виконання будівельно-монтажних робіт при будівництві третьої черги зерносховища, розташованого за адресою: Хмельницька область, Старосинявський район, м. Адампіль, за яким ТОВ «Спецелеваторбуд» виступає Підрядником.

В підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань за вказаним договором позивачем надано договірну ціну, акти прийняття виконаних робіт, виписки з банку, відомості по рахунку 6851.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП».

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного переміщення товару, виконання робіт, надання послуг.

Колегія суддів вважає, що надані ТОВ «Спецелеваторбуд» первинні документи у своїй сукупності в повній мірі відображають зміст господарських операцій та їх вартісні і кількісні показники та підтверджують пов`язаність здійснених витрат з господарською діяльністю, подальше використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача.

Як в акті перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р., так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області посилається на те, що згідно з даними АІС «Податковий Блок» ТОВ «Амей» зареєстровано в ГУ ДПС у Донецькій області, має стан « 0» - платник податків за основним місцем обліку. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля. За даними звітності «Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів» середньооблікова кількість штатних працівників за грудень 2017 року складає 1 особа, середня заробітна плата - 3,3 тис. грн.; згідно з поданою ТОВ «Амей» фінансовою звітністю за 2017 року у рядку «Основні засоби» задекларовано 0 тис.грн, що свідчить про відсутність на підприємстві основних фондів (транспорту, обладнання, інвентарю, техніки, складських приміщень, нерухомості та інше). Згідно з даними ЄРПН та податкової звітності з ПДВ не встановлено факту придбання у постачальників наступних ланок товару, який ТОВ «Амей» в подальшому по ланцюгу постачання реалізувало на ТОВ «Спецелеваторбуд», тоді як ТОВ «Амей» не є виробником зазначених ТМЦ.

Крім того, апелянт зазначає, що згідно з АІС «Податковий блок» ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» знаходиться на обліку в ГУ ДПС у м. Києві, стан « 0» - платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності будівництво житлових і нежитлових будівель. Остання податкова звітність подана в березні 2018 року з податку на додану вартість. За даними «Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпеченні, допомоги, компенсації застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів», поданого до податкового органу ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» за грудень 2017 року щодо наявності необхідних трудових ресурсів, встановлено: штатна чисельність працівників - 0 осіб. За даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» не придбавало послуги з ремонту та монтажу. Згідно з поданими ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП» фінансовим звітом суб`єкта підприємництва за 2017 рік на підприємстві відсутні основні фонди (транспорт, земельні ділянки, нерухомість та інше), а також не орендовано їх.

Зазначена податкова інформація, за твердженнями Головного управління ДПС в Одеській області, свідчить про штучне формування ТОВ «Спецелеваторбуд» податкового кредиту по ланцюгу постачання від ТОВ «Амей» та ТОВ «БК-АЛЬЯНС ГРУП».

Надаючи правову оцінку посиланням контролюючого органу на податкову інформацію по контрагентах ТОВ «Спецелеваторбуд» колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 74.1 статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України).

Таким чином, наявність певної інформації, одержаної від інших підрозділів податкової служби чи з інформаційних систем Державної фіскальної служби, що не оформлена рішеннями суб`єкта владних повноважень, не є юридичним фактом та утворює лише підставу для перевірки такої інформації. Зазначена податкова інформація може, на думку суду, породжувати певні сумніви у посадових осіб контролюючого органу щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що платнику податків його контрагентами товари не постачались. Використання відповідачем при визначенні порушень платнику податків лише податкової звітності не є належним способом діяльності суб`єкта владних повноважень позивача у відповідності до вимог ч.2 ст.19 Конституції України.

При цьому, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів проведення документальних перевірок (планових/позапланових) підприємств, за наслідками здійснення господарських операцій з якими, позивач сформував податковий кредит, якими було б встановлено порушення податкового законодавства.

Варто зазначити, що згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.03.2019р. по справі №815/3965/15, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Апеляційний суд зазначає, що порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства та дисципліни складання первинних документів не може слугувати підставою для зменшення добросовісному суб`єкту господарювання суми податкового кредиту з податку на додану вартість. Факт порушення контрагентом може мати податкові наслідки для платника, лише якщо податкова служба доведе, що платник діяв без достатньої обачливості і обережності, та йому мало бути відомо про порушення контрагента, або його діяльність спрямована на отримання податкової вигоди при операціях переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань.

У справі, що розглядається, Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов`язку.

Надаючи правову оцінку посиланням податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідних умов (складських приміщень, транспортних засобів та іншого майна), які економічно необхідні для здійснення діяльності з поставки товару (виконання робіт, надання послуг), колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на декларування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов`язкова кількість необхідних ресурсів для здійснення тої чи іншої діяльності. В свою чергу, податковий орган не надав пояснення стосовно того, яка кількість працюючих осіб, транспортних засобів тощо достатня для такого виду діяльності, за яким було здійснено господарські операції між позивачем та його контрагентами.

В п.3.1.1.1 акту перевірки №000034/15-32-05-09-32190411 від 24.10.2019р. зазначено, що в ході проведення перевірки представнику ТОВ «Спецелеваторбуд» було вручено запит щодо надання договорів, актів виконаних робіт, проектно-кошторисної документації та інших первинних документів по взаємовідносинах з ТОВ «Конкордбуд» щодо виконання будівельно-монтажних робіт з монтажу технологічного обладнання. У відповідь на запит ТОВ «Спецелеваторбуд» за період грудень 2018 року було надано лише договір. Будь-яких інших документів, що підтверджують виконання робіт, не надано.

Дійсно, в матеріалах справи міститься запит податкового органу від 11.10.2019р. на адресу позивача про надання документів по операціям з ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», на який позивачем надана відповідь про неможливість надання документів по операціях з ТОВ «Конкордбуд» з підстав їх втрати та направлення запиту до контрагента з проханням надати втрачені документи.

Наказом по підприємству №11-Б від 07 жовтня 2019 року ТОВ «Спецелеваторбуд» була створена комісія для встановлення переліку втрачених документів.

17 січня 2019 року ГУ ДПС в Одеській області позивачем повідомлено про те, що втрачені документи відновлені.

Згідно п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі надання платником податків у порядку та строки, визначені абзацом першим цього підпункту, повідомлення та неможливості проведення перевірки платника податків у зв`язку з втратою, пошкодженням або достроковим знищенням платником податків документів строки проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків, але на строк не більше ніж 120 днів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що так як ТОВ «Спецелеваторбуд» у встановленому законодавством порядку було повідомлено Головне управління ДПС в Одеській області про втрату документів, відповідач мав підстави для перенесення перевірки до відновлення документів, однак цього зроблено не було.

Варто зазначити, що норми податкового законодавства України не обмежують період надання платником необхідних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірок, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що подавалися ним під час проведення податкової перевірки.

Верховний Суд у постановах від 20.11.2018р. по справі №806/434/16 та від 12.02.2019р. по справі №820/6512/16 сформулював висновок, що право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу із поданням учасником процесу нових доказів, що у протилежному випадку є обмеженням судом предмету дослідження та призведе до неповноти дослідження й порушення справедливого розгляду.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, забезпечуючи дотримання принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів при вирішенні спору, правомірно прийняв до уваги та надав оцінку поданим позивачем документам щодо підтвердження його господарських операцій з ТОВ «Конкордбуд» на виконання умов договору №9/10-18 від 09.10.2018р.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби мають викладатися в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. При цьому, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб`єктів господарювання, з якими позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов`язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Апелянтом не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у ТОВ «Спецелеваторбуд» права на формування показників податкового кредиту та сум витрат за операціями щодо придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Амей», ТОВ «Конкордбуд», ТОВ «БК-АЛЬНС ГРУП», суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочинів, укладених з вказаними контрагентами, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про порушення позивачем п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2017-2018 роки в розмірі 537 402 грн., та п.44.1, п.44.2 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 597 113,44 грн.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 30 січня 2020 року № та №.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 вересня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук