Справа № 595/770/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 595/770/20 пров. № А/857/7796/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Лутчин А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви, постановлену головуючим суддею Федорончуком В. Б. у м. Бучачі, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 травня 2019 року серії НК № 522917.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі та постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки ним надано належні докази відсутності доходу за 2019 рік та нерухомого майна, яке б приносило дохід.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено апеляційним судом з матеріалів справи, разом з позовною заявою позивач подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, до якого приєднав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно з якими інформація про доходи ОСОБА_1 у 2019 році відсутня.

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 09 червня 2020 року у задоволенні клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору відмовлено; позовну заяву залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

16 червня 2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, до якої додано клопотання про звільнення від сплати судового збору та додаткові докази, зокрема, додано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якою ОСОБА_1 не є власником нерухомого майна, а також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з яким ОСОБА_1 у вказаному реєстрі не значиться. Крім того, у вказаному клопотанні позивач просив відстрочити сплату судового збору, якщо суддя дійде висновку про неможливість звільнення від сплати судового збору.

Так, відповідно до частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як передбачено частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що суд наділений повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас, зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин. При цьому, в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та за наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору, такі повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Тобто, Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Так, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня. Крім того, у позивача згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутнє нерухоме майно, що виключає можливість отримання ним доходу від наявності такого майна у власності.

З огляду на вказане, доводи, наведені позивачем у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, є обґрунтованими, а надані докази достатніми, оскільки підтверджують те, що майновий стан ОСОБА_1 перешкоджає сплаті судового збору у розмірі, встановленому законом. Крім того, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору позивач просив у випадку відмови у його задоволенні, відстрочити сплату судового збору, що не враховано судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного, оскільки розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, перевищує 5% розміру його річного доходу, позивач є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо звільнення від сплати судового збору, а тому ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є передчасною.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання можливості розгляду справи по суті заявлених вимог, що відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції, наданих статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 310, 312, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 червня 2020 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 09.09.2020