Справа № 160/5811/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року Справа № 160/5811/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дій та скасування рішення,
В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначає, що 17.01.2019р. до митного оформлення заявлено товар меблі для сидіння на металевому каркасі в асортименті за ЕМД №UA110180/2019/400671 та за запитами Митниці декларантом надавались додаткові документи та пояснення, але відповідачем прийнято оспорюване рішення про коригування митної вартості, згідно якого митну вартість товару збільшено на 13'390,60 доларів США та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є необґрунтованими, неправомірними та безпідставними через відсутність доказів щодо порушення позивачем митного законодавства.
Ухвалою суду від 01.07.2019р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначає, що декларантом не надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а надані документи містять розбіжності, які, на думку митного органу, не дозволяють перевірити правильність складових митної вартості товару. Посадова особа митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2015 року між ANJI AOSUN FURNITURE FACTORY, Китай (далі продавець) та ТОВ «АРТ-ПРОМ» (далі покупець) укладено контракт купівлі-продажу №108/АР, згідно умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та сплатити товар в кількості та асортименті у відповідності з підписаними сторонами Специфікаціями (п.1.1). Продавець продає товар на умовах FОБ Шанхай (порт), Китай (согласно правилам ИНКОТЕРМС 2010), якщо інше не вказано у відповідних додатках на поставку (п.3.2). Оплата за товар здійснюється у формі передоплати в розмірі 30% від вартості вказаної у черговому додатку товару, який має бути поставлений, протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку проформи на поставку такого товару. Решта 70% від суми поставки, вказаної у відповідних Додатках, покупець сплачує продавцю протягом 5 робочих днів від дати надання продавцем покупцю правильно оформлених наступних документів в електронному та / або факсимільному варіанті:
- повного комплекту чистого бортового коносаменту із вказанням покупця та продавця та відміткою «фрахт зібрано» 3 оригінали і 3 копії;
-сертифікат походження товару, 1 оригінал 3 копії;
-сертифікат якості товару, 1 оригінал, 3 копії;
-пакувальний лист 2 оригінали, 2 копії;
-комерційний інвойс 3 оригінали, 3 копії (п.4.1).
Даний контракт складено у двох екземплярах, по одному кожній стороні, російською та англійською мовою, обидва тексти аутентичні та мають однакову юридичну силу. У випадку будь-яких розбіжностей в інтерпретації, англійський текст має високий пріоритет.
31.03.2017 року між покупцем та продавцем укладено додаткову угоду №1 до контракту купівлі-продажу №108/АР від 04.11.2015, відповідно до якої сторони внесли зміни до п.2.3 Контракту, а саме: загальна вартість контракту складає 300'000 доларів США.
ТОВ «АРТ-ПРОМ» звернулось з листом від 15.10.2018 року до ANJI AOSUN FURNITURE FACTORY щодо надання знижки у сумі 87,00 доларів США, оскільки за контрактом раніше отримано неправильний колір моделей, у зв`язку з чим останній погодився.
На виконання умов контракту між сторонами укладено Специфікацію №14 від 19.10.2018р. (а.с. 66) на поставку товарів на загальну суму 8'715,00 доларів США, якою погодили артикул, модель, опис, кількість та ціну товару.
Згідно проформи Інвойсу №18АS050008 від 19.10.2018 року вартість товару з урахуванням знижки у сумі 87,00 доларів США складає 8'715,00 доларів США.
Згідно комерційного інвойсу від 13.11.2018 року вартість товару з урахуванням знижки у сумі 87,00 доларів США складає 8'715,00 доларів США.
Розрахунки за вказаний товар позивачем проведено двома платежами:
- на підставі платіжного доручення в іноземній валюті №479 від 24.10.2018 року у сумі 2'292,60 доларів США;
- на підставі платіжного доручення в іноземній валюті №583 від 17.12.2018 року у сумі 6'422,40 доларів США;
ТОВ "Арт-Пром" подано до митного оформлення митну декларацію, разом із товаросупровідними документами UA110180/2019/400671.
Після проведення консультації, 17.01.2019 та 22.01.2019 позивачем надавались додаткові докумети з метою підтвердження достовірності митної вартості, проте відповідачем застосовано метод за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості, митний орган обґрунтовує наявністю розбіжностей в документах, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, а саме:
- надана позивачем специфікація №14 від 19.10.2018 не відповідає вимогам п.11.4 Контракту та викладена виключно російською мовою;
- відсутні в контракті умови надання знижки в той час як позивачем отримано від постачальника знижку 87,00 доларів США;
- відсоткова схема оплати за товар встановлена контрактом, позивачем не дотримана;
Не погодившись з даними рішеннями, позивач з їх оскарженням звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.
Згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України (надалі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України, оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).
Відповідно до ч.6 ст.257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначено як вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).
За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).
Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
В силу вимог ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.У зв`язку з чим саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару.
З матеріалів справи вбачається, що надана позивачем специфікація №14 від 19.10.2018 року викладена російською мовою та контрактом не передбачено, що додатки до нього повинні бути викладені на двох мовах, а саме: англійською та російською.
Щодо посилання на відсутність знижки у розмірі 87,00 доларів США в контракті, то суд зазначає, що п.п.6.6, 6.7 Контракту передбачена можливість врегулювання питання щодо отримання компенсації за товар який відповідає маркуванню.
Що стосується невідповідності відсоткової схеми оплати за товар встановленої контрактом, то позивачем проведено повний розрахунок за наданими документами.
На підтвердження господарської операції з доставлення товару перевізником ТОВ «Хіллдом Логістікс», позивачем надано коносамент від 05.12.2018 року, автотранспортна накладна від 07.07.2018 року, заявка №49 від 01.12.2018 року.
Вказане свідчить про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності митної декларації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За наслідками розгляду справи підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1'960грн. 81коп., сплаченого згідно наявного в матеріалах справи платіжного доручення №311 від 11.06.2019р.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ-ПРОМ» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400002/2 від 22.01.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова