Справа № 372/3758/17
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08 вересня 2020 року
справа №372/3758/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами питання щодо ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Кулачка Тараса Миколайовича - представника ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2018 року, ухвалене у складі головуючого судді Зінченко О. М., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: Літвіної Н. М. (головуючий), Сорочка Є. О., Федотова І. В.,
1. У грудні 2017 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області (надалі також відповідач, Виконком), у якому просив:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Виконкому щодо ненадання ОСОБА_1 інформації про всі земельні ділянки (з зазначенням загальної площі кожної з даних земельних ділянок) в межах Обухівського міської ради Київської області, які у період з 1 січня 2017 року по 1 жовтня 2017 року були надані Обухівською міською радою Київської області приватним особам у власність чи користування, а також інформації про прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали такі ділянки:
1.2. зобов`язати Виконком надати ОСОБА_1 інформацію про всі земельні ділянки (з зазначенням загальної площі кожної з даних земельних ділянок) в межах Обухівського міської ради Київської області, які у період з 1 січня 2017 року по 1 жовтня 2017 року були надані Обухівською міською радою Київської області приватним особам у власність чи користування, а також інформацію про прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали такі ділянки.
2. Обухівський районний суд Київської області рішенням від 12 січня 2018 року в позові відмовив.
3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 10 квітня 2018 року змінив у мотивувальній частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2018 року, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
4. Верховний Суд постановою від 12 березня 2020 року:
4.1. касаційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 задовольнив частково;
4.2. рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року у справі № 372/3758/17 скасував;
4.3. ухвалив у справі № 372/3758/17 нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому задовольнив частково. Вийшов за межі заявлених позовних вимог;
4.4. визнав протиправною відмову Виконкому, оформлену листом від 13 жовтня 2017 року № 63, у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 10 жовтня 2017 року на отримання публічної інформації;
4.5. зобов`язав Виконком повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 10 жовтня 2017 року на отримання публічної інформації з урахуванням правової оцінки, наданої у цій постанові;
4.6. відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Виконкому.
5. Однак, Верховний Суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
6. За правилом пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
7. Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
8. За змістом частин першої-четвертої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
9. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
10. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поніс такі судові витрати:
- витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 гривень відповідно до договору про надання правової допомоги від 30 жовтня 2017 року № 30/10/17-2, акту приймання-передачі наданих послуг від 6 листопада 2017 року з відповідним розрахунком; квитанції від 6 листопада 2017 року № 8 (АТ «УкрСиббанк, відділення № 341);
- оплата судового збору в розмірі 960,00 гривень під час звернення до суду апеляційної інстанції (квитанція від 16 лютого 2018 року № 250, АТ «УкрСиббанк, відділення № 341);
- витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1200,00 гривень відповідно до договору про надання правової допомоги від 30 жовтня 2017 року № 30/10/17-2, акту приймання-передачі наданих послуг від 16 лютого 2018 року з відповідним розрахунком; квитанції від 16 лютого 2018 року № 44 (АТ «УкрСиббанк, відділення № 341);
- оплата судового збору в розмірі 1280,00 гривень під час звернення до суду касаційної інстанції (платіжне доручення від 8 травня 2018 року № 289, АТ «УкрСиббанк, відділення № 341).
11. Загальна сума понесених позивачем судових витрат складає 7080,00 гривень.
12. При цьому розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката підтверджено у відповідності до частини п`ятої статті 134 КАС України.
13. Оскільки рішення у справі ухвалено на користь позивача, сума вказаних судових витрат має бути стягнута на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 139, 252, 260, 344, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич