Справа № 200/7385/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р. Справа№200/7385/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Керампром» (, 85171, Донецька область, Костянтинівський район, с. Артемівка, вул. Дружби, 2)

до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року №

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Керампром» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 5343 грн. за лютий 2019 року та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2671 грн. 50 коп.

Ухвалою від 12 червня 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

26 червня 2019 року позивач виконав вимоги ухвали суду від 12 червня 2019 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 1 липня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/7385/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 24 липня 2019 року суд відмовив Головному управлінню ДФС у Донецькій області у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі № 200/7385/19-а.

Ухвалою від 5 серпня 2019 року суд зупинив провадження в адміністративній справі № 200/7385/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Керампром» (, 85171, Донецька область, Костянтинівський район, с. Артемівка, вул. Дружби, 2) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 200/7414/19-а.

Ухвалою від 25 серпня 2020 року суд поновив провадження в адміністративній справі № 200/7385/19-а.

Ухвалою від 8 вересня 2020 року суд клопотання представника Головного управління ДПС у Донецькій області про заміну позивача в адміністративній справі № 200/13046/19-а задовольнив, замінив відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) у справі № 200/7385/19-а.

За правилами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням.

Позивач в обґрунтування адміністративного позову посилається на те, що в період з 21 березня 2019 року по 17 квітня 2019 року відповідачем проводилась камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року. За результатами даної перевірки складено акт № 100/05-99-12-02/24655289 від 17 квітня 2019 року та винесено податкове повідомлення-рішення № від 16 травня 2019 року про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 5343 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2671 грн. 50 коп. Із висновками акту перевірки та зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач не згоден та вважає їх безпідставними та незаконними. Зазначає, що зі змісту акту перевірки підставою, з якої податковий орган дійшов висновку про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування є те, що, на думку податкового органу у лютому 2019 року підприємство включило до складу податкового кредиту суму, яка підлягала зменшенню за висновками акту перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289. Також відповідач в акті № 100/05-99-12-02/24655289 від 17 квітня 2019 року зазначає, що підприємством нібито завищено по податковій декларації за січень 2019 року суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10543 грн. При цьому відповідач зазначає, що, оскільки сума рядка 21 за грудень 2018 року була зменшена у відповідності з актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12- 02/24655289 на суму 1502 грн., то різниця, що підлягає зменшенню за січень 2019 року складає 9041 грн. Тобто, на думку відповідача підприємство не мало включати до податкової декларації за лютий 2019 року суми, які були виключені податковим органом зі складу податкового кредиту з тих чи інших причин у квітні 2019 року, самі податкові повідомлення-рішення, що стосуються сум, на які посилається відповідач, датовані 14 березня 2019 року та 15 травня 2019 року. При цьому податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 року було подано відповідачеві 20 березня 2019 року, тобто за півтора місяця до перевірок, за наслідками яких прийнято оскаржуване повідомлення рішення. Однак, такі висновки податкового органу не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідач до суду надав відзив, де зазначив, що під час проведення перевірки було встановлено, що до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (р.16.1 декларації) підприємством включено суму у розмірі 409497 грн., яка є від`ємним значенням рядка 21 декларації за січень 2019 року - попереднього звітного періоду. До складу бюджетного відшкодування ТОВ «Керампром» за лютий 2019 року включено частину від`ємного значення поточного та попереднього податкових періодів (січень, лютий 2019 року), які сплачені постачальникам товару, послуг по податкових накладних з датою складання «01.2019» у сумі 45633 грн. 24 коп., з датою складання «02.2019» - 419200 грн. 90 коп. Всього 464834 грн. 14 коп. У рядку 19 декларації підприємством відображено суму у розмірі 900 815 грн., яка складається з: 491318 грн. від`ємне значення поточного місяця; 409497 грн. - сума залишку від`ємного значення по декларації за січень 2018 року (р.16.1). Однак, за висновками документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «Керампром» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року (акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289) було встановлено, що підприємством на порушення вимог п. 200.1 та п. 200.4 ст. 200 ПКУ завищено суму від`ємного значення січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на 10543 грн. (з них -1502 грн. сума завищеного від`ємного значення грудня 2019 зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року). Наведені обставини вплинули на визначення показників рядку 19.1 декларації на 10543 грн., рядку 20.2 декларації «підлягає бюджетному відшкодуванню» на 5343 грн. та рядку 21 декларації «від`ємне значення, яке включається до складу податкового кредиту наступного періоду на 5200 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що у відповідності до п.п. 5 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016р. № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.03.2018 року № 381) у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду. При цьому сам же зазначає про те, що протягом звітного періоду відсутня узгоджена сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу. Акт перевірки не містять висновків щодо завищення/заниження позивачем показників рядку 16.3 декларації. А відтак, позиція позивача є помилковою.

Позивач до суду надав відповідь на відзив відповідача, де зазначив, що відповідач жодним чином не пояснює, на підставі чого підприємство не мало включати до податкової декларації за лютий 2019 року суми, які були виключені податковим органом зі складу податкового кредиту з тих чи інших причин у квітні 2019 року, самі податкові повідомлення-рішення, що стосуються сум, на які посилається відповідач, датовані 14 березня 2019 року та 15 травня 2019 року. При цьому податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 року було подано відповідачеві 20 березня 2019 року, тобто за півтора місяця до перевірок, за наслідками яких прийнято оскаржуване повідомлення рішення. Також відповідач не спростовує доводи позивача щодо того, що, згідно з пп. 5 п. 4 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. № 21, платник податку, якому за результатами перевірки контролюючого органу відмовлено в отримання бюджетного відшкодування та/або зменшена сума від`ємного значення та, відповідно, вручені ППР за формами «ВЗ» та/або «В4», відображує суми зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшеного від`ємного значення в рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» у податковій декларації з ПДВ в періоді, в якому ППР за формами «ВЗ» та/або «В4» було погоджено. При цьому відповідач як в акті перевірки, так у відзиві взагалі ігнорує той факт, що на момент подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року податкові повідомлення-рішення від 14 березня 2019 року № , № не могли вважатись такими, що погоджені, оскільки від моменту їх винесення (а тим більше отримання) не сплинуло 10 робочих днів.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Приватне акціонерне товариство «Керампром» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 24655289, є платником податків, перебуває на обліку у відповідача.

20 березня 2019 року позивачем до контролюючого органу була подана податкова декларація з ПДВ за лютий 2019 року. Даний факт сторонами не заперечується.

Судом встановлено, у період з 21 березня 2019 року по 17 квітня 2019 року податковим органом була проведена камеральна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 17 квітня 2019 року № 100/05-99-12-02/24655289.

За висновками акту камеральної перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем, а саме пункту 46.5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ та пункту 4 абзац 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. № 159/28289 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.03.2018 року № 381), завищено податковий кредит за лютий 2019 року на суму 10543 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення на 10543 грн., пункт 200.1, пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України під 02.12.2010 №2755 у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року на суму 5343 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 5200 грн. За висновками акта перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289 сума від`ємного значення вже підлягала зменшенню.

На підставі акту перевірки від 17 квітня 2019 року, згідно з пунктом 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58, пункту 200.11 статті 200, в порядку, встановленому статтею 78 глави 8 розділу ІІ ПК України, податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № , яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5343 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2671 грн. 50 коп.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом «б» пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами пункту 200.1 статті 200 Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з підпунктом 2 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) декларації 0110 і податкового кредиту (рядок 17) декларації 0110 отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації 0110. Рядок 19 декларації 0121-0123/0130 дорівнює сумі значень рядків 14 таблиць 1-3 (ДС 10) (додаток 10) та переноситься до рядка 21 декларації 0121-0123/0130. У декларації 0121-0123/0130 одночасно може бути заповнено рядки 18, 18.1, 18.2 та 19 у разі, якщо за результатами звітного (податкового) періоду за окремими операціями, визначеними підпунктами "а" - "в" пункту 209.2 статті 209 Кодексу, різниця між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту має позитивне значення, а за іншими такими операціями - від`ємне значення.

При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21). У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється. Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статі 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Так, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Відповідно до пункту 76.1, пункту 76.2 статті 76 Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до приписів пункту 86.2 статті 86 Кодексу за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Наказом Міністерства доходів та зборів України від 14 червня 2013 року №165 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця».

Зокрема, пунктом 2.1 Методичних рекомендацій визначені строки проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, а саме, рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.

Судом встановлено, що податковий орган робить висновок про те, що під час проведення перевірки було встановлено, що до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (р.16.1 декларації) позивачем включено суму у розмірі 409497 грн., яка є від`ємним значенням рядка 21 декларації за січень 2019 року - попереднього звітного періоду. До складу бюджетного відшкодування ТОВ «Керампром» за лютий 2019 року включено частину від`ємного значення поточного та попереднього податкових періодів (січень, лютий 2019 року), які сплачені постачальникам товару, послуг по податкових накладних з датою складання «01.2019» у сумі 45633 грн. 24 коп., з датою складання «02.2019» - 419200 грн. 90 коп. Всього 464834 грн. 14 коп. У рядку 19 декларації підприємством відображено суму у розмірі 900815 грн., яка складається з: 491318 грн. від`ємне значення поточного місяця; 409497 грн. - сума залишку від`ємного значення по декларації за січень 2018 року (р.16.1). Однак, за висновками документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року (акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289) було встановлено, що підприємством на порушення вимог пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 ПКУ завищено суму від*ємного значення січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на 10543 грн. (з них -1502 грн. сума завищеного від*ємного значення грудня 2019 зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року). Наведені обставини вплинули на визначення показників рядку 19.1 декларації на 10543 грн., рядку 20.2 декларації «підлягає бюджетному відшкодуванню» на 5343 грн. та рядку 21 декларації « від`ємне значення, яке включається до складу податкового кредиту наступного періоду на 5200 грн.

Судом також встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року № 200/7414/19-а позов Приватного акціонерного товариства «Керампром» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача № від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2250 грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500 грн. за грудень 2018 року; № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041 грн.; № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973665 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486832 грн. 50 коп., задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форми «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2250 грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500 грн. за грудень 2018 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041 грн., визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973664 грн. 50 коп. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486832 грн. 50 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року апеляційну скаргу - залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року - залишено без змін. Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року набрало законної сили 11 серпня 2020 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у рішенні від 4 лютого 2020 року по справі № 200/7414/19-а, зокрема, судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/85-99-12-24655289, висновках якого зазначено, що встановлені порушення позивачем вимог, зокрема: пункту 46.5 ПК України та пункту 5 розділу VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 в частині завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( р. 21) у деклараціях за грудень 2018р. січень 2019 р. на суму 4542 грн., що не вплинуло на розрахунки з бюджетом. Зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації за грудень 2018 року, а також за січень 2019 року на суму ПДВ 4542 грн. відповідно, та призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту січня 2019 року на суму 4542 грн., пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 ПКУ в частині завищення суми бюджетного відшкодування за грудень 2018 року на 19958 грн., але враховуючи, що частково сума бюджетного відшкодування за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 9844 грн. та решта заявленої суми відшкодована на розрахунковий рахунок платника різниця у сумі 10114 грн. підлягає поверненню до бюджету та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду грудня 2018 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10543 грн., січень 2019 року на 963551 грн. та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10543 грн. але враховуючи той факт що частково сума рядка 21 за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 1502 грн. то різниця, що підлягає зменшенню за січень 2019 складає 9041 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форма В4 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн. Судом також встановлено з наданого відповідачем розрахунку, що розмір зменшеного від`ємного значення суми податку на додану вартість складається, зокрема, з порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 (+1162 грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 (-5705грн.) в сумі 4542 грн.

Щодо порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 (+1162 грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 (-5705грн.) в сумі 4542 грн. суд у рішенні зазначив наступне.

Відповідно до п. 5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість:

у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач повинен був включити до декларації за січень 2019 року у графу 16.3 суму збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, за умови якщо ця сума є узгодженою протягом звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п.56.17.5 ст.. 56 ПК України днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 14 грудня 2018 року № 9/05-99-12-02/24655289.

Висновками вищевказаного акту встановлені порушення п.198.3, п.198,6, ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, зі змінами та доповнення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 1162,00 грн.

На підставі висновків акта № 9/05-99-12-02/24655289 прийнято податкове повідомлення рішення форма В1 № від 16 січня 2019 року на загальну суму 1743 грн. з яких 581 грн. штрафні (фінансові) санкції. Позивач оскаржив у судовому порядку вище вказане податкове повідомлення рішення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №200/5908/19-а адміністративний позов ПрАТ Керампром задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 16 січня 2019 року. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишено без змін, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289. На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення рішення від 15 лютого 2019 року №, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування на 1650 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 825 грн. та від 15 лютого 2019 року №, в якому зазначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 705 грн. Вказані податкові повідомлення рішення були оскаржені в порядку адміністративного оскарження до податкового органу. Рішенням Державної фіскальної служби України від 24 квітня 2019 року №19327/6199-99-1104-02-08 скарга була задоволена частково, в іншій частині визнано позивачем. Таким чином, підстави для включення позивачем спірних сум, що були узгоджені за листопад 2018 року, у рядок 16 декларації виникли у квітні 2019 року.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 18 лютого 2019 року №46/05-99-12-02/24655289, та винесені податкові повідомлення рішення від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00 грн. штрафні (фінансові) санкції 4922 грн. та від 14 березня 2019 року форма В4 № щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував.

Враховуючи те, що на дату складання декларації за січень 2019 року, визначені відповідачем збільшені/зменшені суми від`ємного значення за результатами попередніх перевірок за жовтень, листопад 2018 року не були узгоджені, підстави для включення не узгоджених сум, у графу 16 декларації у позивача були відсутні.

На підставі викладеного, суд у рішенні від 4 лютого 2020 року в адміністративній справі № 200/7414/19-а дійшов висновку щодо протиправності податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року форма В4, яким зменшений розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041,00 грн. за січень 2019 року.

Суд погоджує посилання позивача на те, що відповідач жодним чином не пояснив, на підставі чого підприємство не мало включати до податкової декларації за лютий 2019 року суми, які були виключені податковим органом зі складу податкового кредиту з тих чи інших причин у квітні 2019 року, самі податкові повідомлення-рішення, що стосуються сум, на які посилається відповідач, датовані 14 березня 2019 року та 15 травня 2019 року. При цьому податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 року було подано відповідачеві 20 березня 2019 року, тобто за півтора місяця до перевірок, за наслідками яких прийнято оскаржуване повідомлення рішення. Також відповідач не спростовує доводи позивача щодо того, що, згідно з пп. 5 п. 4 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. № 21, платник податку, якому за результатами перевірки контролюючого органу відмовлено в отримання бюджетного відшкодування та/або зменшена сума від`ємного значення та, відповідно, вручені ППР за формами «ВЗ» та/або «В4», відображує суми зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшеного від`ємного значення в рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» у податковій декларації з ПДВ в періоді, в якому ППР за формами «ВЗ» та/або «В4» було погоджено. При цьому відповідач як в акті перевірки, так у відзиві не спростовує той факт, що на момент подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року податкові повідомлення-рішення від 14 березня 2019 року № , № не могли вважатись такими, що погоджені, оскільки від моменту їх винесення (а тим більше отримання) не сплинуло 10 робочих днів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного податкового повідомлення-рішення в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до платіжного доручення № 1212 від 24 травня 2019 року у сумі 1921 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Керампром» (, 85171, Донецька область, Костянтинівський район, с. Артемівка, вул. Дружби, 2) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № , яким Приватному акціонерному товариству «Керампром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5343 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2671 грн. 50 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Керампром» (, 85171, Донецька область, Костянтинівський район, с. Артемівка, вул. Дружби, 2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 8 вересня 2020 року. Повне судове рішення складено 8 вересня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар