Справа № 140/8950/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/8950/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Волинська обласна спілка споживчих товариств про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі - Виконком, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Волинська обласна спілка споживчих товариств (далі - Волинська облспоживспілка, третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.06.2020 № 286-4 «Про демонтаж тимчасової споруди АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Так, контейнер, відносно якого прийняте оскаржуване рішення, знаходиться на території ринку «Центральний» по вул. Глушець, 1 у м. Луцьку, на торговельному місці № 803, яке позивач орендує на підставі договору оренди, укладеного з Волинською облспоживспілкою.

Вказане рішення від 12.06.2020 № 286-4 містить низку невідповідностей, що унеможливлює його виконання в законний спосіб, а саме: контейнер (тимчасова споруда), розташований не на вул. Замковій, а на території ринку «Центральний», який знаходиться по вул. Глушець, 1 у м. Луцьку; рішення не містить даних власника контейнера (тимчасової споруди), зокрема прізвища, ім`я та по батькові, адреси реєстрації тощо; рішення в частині покладення обов`язків на власника контейнера (тимчасової споруди) не містить чіткого та конкретного строку його добровільного виконання.

Крім цього, оскаржуване рішення містить посилання на пункти 9.3, 9.4 Правил благоустрою міста Луцька, проте комісія з відповідальних представників Луцької міської ради, Муніципальної поліції, міського відділу внутрішніх справ та власника контейнера не скликалася та жодних документів чи актів не підписувала, тобто оскаржуване рішення взагалі прийняте без належної фіксації факту будь-якого правопорушення.

Прийняття рішення про демонтаж контейнера, встановленого на торгівельному місці та території, спеціально відведеній для здійснення торговельної діяльності, а саме ринку, не сприяє розвитку торгівлі, як це визначено у пункті 8 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування». Більше того, Виконком, достеменно знаючи, що вказаний контейнер розташований на території ринку, на земельній ділянці з цільовим призначенням «для обслуговування ринку «Центральний», свідомо вказав у оскаржуваному рішенні вул. Замкову, а не Глушець, 1, як є насправді.

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено об`єкти благоустрою, у переліку яких відсутні території ринків та/чи єдиних майнових комплексів.

Отже, з урахуванням того, що контейнер (тимчасова споруда) розміщений на торговельному місці, яке розташоване на території ринку «Центральний» по АДРЕСА_2 , на землі з цільовим призначенням «для обслуговування ринку «Центральний», наявний паспорт ринку, тому рішення Виконкому є протиправним та підлягає скасуванню.

Позивач також вказує, що торговельна діяльність на Центральному ринку у м. Луцьку по вул. Глушець, 1 є єдиним джерелом доходу, та оскаржуваним рішенням порушуються конституційні права позивача на працю, на підприємницьку діяльність та право власності.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Виконкому від 12.06.2020 № 286-4 «Про демонтаж тимчасової споруди АДРЕСА_1 ».

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (т. 1, а. с. 54).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 17.07.2020 № 27-17/340 (т. 1, а. с. 57-64) представники відповідача Сиротинська Ю.Я., Чіпак Д.О. позов не визнали та просять відмовити у його задоволенні, зокрема, з таких підстав.

Розробником проекту оскаржуваного рішення був департамент муніципальної варти Луцької міської ради. При підготовці даного проекту департаментом перевірялась законність розміщення тимчасових споруд на території, що була надана на умовах договору оренди Волинській облспоживспілці для обслуговування ринку «Центральний» та не був продовжений.

Договір оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,21125 га), укладений між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою, припинений 27.08.2019 та продовженню не підлягає. Право Волинської облсполживспілки на укладення договорів оренди торговельних місць з підприємцями виникало з договору оренди землі, відповідно термін дії таких договорів повинен був відповідати терміну дії договору оренди земельної ділянки. Тому враховуючи припинення договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1, Волинська облспоживспілка втратила право на здійснення господарювання на відповідній земельній ділянці, і як наслідок на укладення договорів оренди торговельних місць, на підставі яких розміщувалися тимчасові споруди, щодо яких прийняті рішення Виконкому про демонтаж.

Таким чином, враховуючи, що Луцькою міською радою як законним розпорядником земельної ділянки дозвільні документи на розміщення тимчасової споруди не видавалися, споруди та металеві конструкції, які не є об`єктами нерухомості, знаходяться на земельній ділянці комунальної власності без правових підстав. Враховуючи наведене, тимчасову споруду необхідно вважати самочинно розміщеною та такою, що підлягає демонтажу.

Крім того, всупереч доводам позивача, тимчасова споруда розташована саме на вул. Замковій в м. Луцьку, не є об`єктом нерухомості та не входить до складу єдиного майнового комплексу на вул. Глушець, 1.

Отже, оскільки на момент прийняття оскаржуваного рішення та станом на день звернення до суду у позивача відсутні правовстановлюючі документи, тому Виконком повноважний у прийнятті рішення щодо проведення демонтажу тимчасової споруди, встановленої без документів, передбачених чинним законодавством України.

20.08.2020 представник позивача - адвокат Ясинська Н.Є. подала до суду додаткові пояснення, у яких незаконність оскаржуваного рішення додатково обґрунтувала тим, що воно прийняте без правових підстав, зокрема, не враховано, що контейнер розміщений на території ринку «Центральний», який функціонує з 1987 року, та будь-які протоколи чи приписи відносно позивача за розміщення контейнеру на території ринку не складалися. Крім того, враховуючи порушення Виконкомом порядку прийняття рішення та винесення на розгляд дистанційного засідання Виконкому питання, яке не входить до переліку питань, які можуть бути поставлені на розгляд такого засідання, оскаржуване рішення є незаконним (т. 1, а. с. 194-201).

В поданих до суду письмових поясненнях від 21.08.2020 № 295/1 (т. 1, а. с. 217-222) третя особа Волинська облспоживспілка позовні вимоги підтримала та вказала, що Виконком прийняв оскаржуване рішення без будь-яких на те законних підстав, оскільки у встановленому законом порядку не було з`ясовано, на якій правовій підставі розміщена мала архітектурна форма позивача, не враховано, що мала архітектурна форма розміщена на території ринку «Центральний», який функціонує з 1987 року, та будь-які протоколи чи приписи відносно позивача за розміщення малої архітектурної форми на території ринку не складалися.

08.09.2020 до суду надійшли заперечення, у яких представники відповідача Сиротинська Ю.Я., Чіпак Д.О. не погодилися із додатковими поясненнями, вказавши зокрема, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням встановленого порядку та відповідно до Регламенту роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради (т. 2, а. с. 1-6).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні після відкриття провадження у цій справі від учасників справи до суду не надходило.

Крім того, ухвалою суду від 19.06.2020 (яка в апеляційному порядку оскаржена не була) відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову (т. 1, а. с. 45-47).

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12.06.2020 Виконком прийняв рішення за № 286-4 «Про демонтаж тимчасової споруди АДРЕСА_1 », з якого вбачається, що відповідно до статей 30, 31, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 31, 34 Закону України «Про оренду землі», статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, пунктів 9.3, 9.4 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, Виконком вирішив, зокрема, зобов`язати власника негайно після ухвалення даного рішення демонтувати тимчасову споруду № 803, що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 , та відновити благоустрій території (пункт 1), у разі невиконання власником тимчасової споруди пункту 1 цього рішення департаменту муніципальної варти міської ради демонтувати тимчасову споруду в законом встановлений спосіб і метод (пункт 2) (т. 1, а. с. 51).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

За приписами частини другої статті 10 Закону № 2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Пунктом 5 частини першої статті 16 Закону № 2807-IV передбачено, що на об`єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Закону № 2807-IV громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

За правилами частин першої, другої, четвертої статті 20 Закону № 2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Згідно із частиною першою статті 34 Закону № 2807-IV Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Як передбачено частиною першою статті 73 Закону № 280/97-ВР, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2 «Про Правила благоустрою міста Луцька» затверджені Правила благоустрою міста Луцька (т. 1, а. с. 66-151).

Згідно із пунктом 1 цих Правил, Правила благоустрою міста Луцька (далі - Правила) установлюють порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Луцька, визначають права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою на території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і містять загальнообов`язкові норми, щодо порядку здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста, організації упорядкування і охорони об`єктів благоустрою міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України.

Відповідно до підпункту 2.5.5.1.13 Правил на об`єктах благоустрою міста забороняється: самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми.

Пунктом 9.3.5 Правил передбачено, що малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.

Пунктом 9.4 Правил регламентований порядок демонтажу самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, який включає в себе, зокрема, такі положення: демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, власники яких ухиляються від демонтажу (або власники яких не відомі), відновлення благоустрою на місці самовільного їх встановлення, здійснюється за кошти місцевого бюджету (підпункт 9.4.1); рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради (підпункт 9.4.2).

Отже, рішення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд приймається Виконкомом за наявності таких умов та підстав: тимчасові споруди розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, а відтак вважаються самочинно розміщеними тимчасовими спорудами; використання земельної ділянки під ці споруди класифікується як самовільне зайняття/захоплення землі; особа, що здійснила самовільне встановлення тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки.

Як вбачається із оскаржуваного у даній справі рішення Виконкому від 12.06.2020 № 286-4, воно прийняте на підставі Законів № 280/97-ВР, № 2807-IV та Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 № 44/2, відносно тимчасової споруди АДРЕСА_1 .

При вирішенні даної справи суд виходить з того, що вказана в оскаржуваному рішенні від 12.06.2020 № 286-4 тимчасова споруда № 803 належить позивачу, чого не заперечують інші учасники справи, отже, оскаржуване рішення Виконкому впливає на права та обов`язки позивача.

На думку суду, оскаржуване рішення Виконкому від 12.06.2020 № 286-4 прийняте за наявності умов та правових підстав, виходячи з такого.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2019 між Волинською облспоживспілкою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), правовий статус якого підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.01.2017 (т. 1, а. с. 13), було укладено договір оренди № 1244/803/16 торговельного місця № 803, загальною площею 5,30 кв.м., що розташоване на Центральному ринку в м. Луцьку, яке надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендареві для розміщення об`єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендодавця) для провадження торговельної діяльності (т. 1, а. с. 16-18), а 31.12.2019 до вказаного договору укладена додаткова угода № 1 (т. 1, а. с. 19).

05.09.2019 Луцька міська рада прийняла рішення № 62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)», згідно з пунктами 1-3 якого, як це встановлено у рішенні Господарського суду Волинської області від 01.11.2019 у справі № 903/723/19 (т. 1, а. с. 157-158), вирішила: договір оренди землі, укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за №97, поновлений додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованою у Державному реєстрі земель від 27.10.2009 за №39, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 20.08.2015 (право оренди земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2015, номер запису про інше речове право: 1947530), додатковою угодою №3 про поновлення договору оренди землі від 01.11.2017 (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.11.2017) та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 справа №903/616/18 (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.06.2019) вважати припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; доручити юридичному департаменту Луцької міської ради (Юрченко Н.М.) подати документи на проведення державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку кадастровим номером :11:050:0006 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру (Козлюк О.Є.).

Суд виходить з того, що рішення Луцької міської ради від 05.06.2019 № 62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)» є чинним, у встановленому законом порядку (в т. ч. судовому) на момент прийняття оскаржуваного рішення Виконкому та даний час не скасоване.

За правилами частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV) договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 161-XIV у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Суд погоджується із доводами відзиву на позовну заяву про те, що оскільки договір оренди землі, укладений між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою, для обслуговування ринку «Центральний» припинений рішенням Луцької міської ради від 05.06.2019 № 62/2, а право Волинської облспоживспілки на укладення договорів оренди торговельних місць з фізичними особами-підприємцями (в т. ч. з позивачем) виникало саме з вказаного договору оренди землі, відповідно строк дії таких договорів повинен був відповідати строку дії договору оренди земельної ділянки. Відтак, враховуючи припинення договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний», Волинська облспоживспілка втратила право на здійснення господарювання на відповідній земельній ділянці, і як наслідок - на укладення договорів оренди торговельних місць, на підставі яких розміщувалися тимчасові споруди (в т. ч. тимчасова споруда позивача, щодо якої прийняте оскаржуване рішення).

При цьому, позивач та третя особа не надали суду правовстановлюючих документів, які, зокрема, підтверджують речові права (власності, оренди тощо) позивача чи третьої особи на земельну ділянку, на якій розташована належна позивачу тимчасова споруда, та не спростували доводів відзиву на позовну заяву про те, що земельна ділянка, на якій розміщена спірна тимчасова споруда, перебуває саме у комунальній власності.

Суд звертає увагу, що подані третьою особою письмові докази (т. 1, а. с. 231-266) стосуються укладеного 17.07.2009 між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою договору оренди землі, та не можуть бути взяті до уваги судом при вирішенні даного спору з огляду на вказане вище рішення Луцької міської ради від 05.06.2019 № 62/2 «Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку «Центральний» на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)». Крім того, подані третьою особою відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс (т. 1, а. с. 227-229) також не можуть бути визнані правовстановлюючими документами, які підтверджують речові права позивача чи третьої особи на земельну ділянку, на якій розташована спірна тимчасова споруда.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VІ тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Згідно із пунктом 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068 (далі - Порядок № 244), цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Пунктом 1.3 Порядку № 244 визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

За правилами пунктів 2.1, 2.2, 2.6, 2.7 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1). Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. Для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів України»; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Суд враховує, що позивач не надав визначених законодавством правовстановлюючих документів на тимчасову споруду, зокрема, паспорт прив`язки тимчасової споруди.

За приписами пункту 1.9 Порядку № 244 розміщення ТС на території ринку як торговельного об`єкта визначається планувальною документацією території цього ринку або проектною документацією його споруди.

Суд відхиляє покликання позивача на наявність паспорта ринку «Центральний», на території якого знаходиться спірна тимчасова споруда, та на пролонгований на 2020 рік з Волинською облспоживспілкою договір оренди торговельного місця, оскільки третя особа Волинська облспоживспілка не надала правовстановлюючих документів, які підтверджують речові права на земельну діяльну, на якій розміщена тимчасова споруда, спірна тимчасова споруда не може вважатися такою, що на правових підставах знаходиться на території ринку, а тому подальше розміщення тимчасової споруди (після припинення вказаного вище договору оренди землі, укладеного 17.07.2009 між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою) можливе з дотриманням Порядку № 244, який, зокрема, передбачає наявність паспорта прив`язки тимчасової споруди.

Пунктами 14.2.1, 14.2.5 Правил благоустрою міста Луцька передбачено, що якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, уповноважена контролююча особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою. У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території. Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений. У разі відмови особи отримати підпис в графі «Припис одержав» робиться про це запис. У разі виявлення самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний строк (т. 1, а. с. 119-120).

Суду було надано припис департаменту муніципальної варти Луцької міської ради від 02.06.2020 (бланк № 0623), яким пропонувалося усунути в строк до 05.06.2020 порушення у вигляді встановлення тимчасової споруди без відповідних дозвільних документів по вул. Замкова, контейнер № 803, з відміткою про відмову позивача від підпису (т. 2, а. с. 16), а також фотоматеріали щодо розміщення на тимчасовій споруді вимоги надати правовстановлюючі документи (т. 1, а. с. 188).

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідні приписи вносяться виключно відділом державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради, оскільки Правилами благоустрою міста Луцька посадові особи департаменту муніципальної варти Луцької міської ради наділені контрольними повноваженнями у сфері благоустрою. Крім того, суд звертає увагу, що у даній справі дії департаменту муніципальної варти Луцької міської ради не є предметом спору.

Отже, оскільки суду не надано правовстановлюючих та дозвільних документів на тимчасову споруду, та доказів правомірного користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, на якій розміщена тимчасова споруда, а позивач в добровільному порядку не здійснив її демонтаж, тому суд дійшов висновку про наявність умов та правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення Виконкому.

На думку суду, відсутність в оскаржуваному рішенні даних про власника тимчасової споруди, чіткого та конкретного строку його добровільного виконання не впливає на правомірність рішення та не є підставою для його скасування, оскільки чинним законодавством вимоги щодо змісту рішень виконкому міської ради про демонтаж тимчасових споруд не визначені. Крім того, позивач не позбавлений права звернутися до Виконкому про надання йому іншого, більш тривалого строку для добровільного виконання такого рішення.

З матеріалів справи також вбачається, що по вул. Глушець, 1 в м. Луцьку розташований саме Центральний ринок, а доводи представників відповідача про фактичне знаходження земельної ділянки, на якій розташована спірна тимчасова споруда, саме на вул. Замковій у м. Луцьку, наявними у справі доказами не спростовані. Відтак, суд не бере до уваги доводи позивача про невідповідність оскаржуваного рішення Виконкому в частині зазначення вулиці, на якій знаходиться тимчасова споруда.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте на дистанційному засіданні Виконкому з перевищенням наданих повноважень, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою, другою статті 52 Закону № 280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Частиною першою статті 53 Закону № 280/97-ВР визначено, що основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць і є правомочними, якщо в них беруть участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

Відповідно до пункту 11-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 280/97-ВР (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ; далі - Закон № 540-ІХ) установлено, що в період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19): 1) пленарні засідання місцевих рад, засідання виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, постійних депутатських комісій можуть проводитися в режимі відеоконференції або аудіоконференції (дистанційне засідання), крім питань, що потребують таємного голосування; 2) у разі відсутності у регламенті ради, виконавчого комітету ради, положенні про постійні комісії порядку проведення дистанційних засідань, такий порядок визначається сільським, селищним, міським головою, а у випадках, передбачених цим Законом, особою, яка виконує ці повноваження чи головує на засіданні колегіального органу, до внесення змін у відповідний регламент чи положення; 3) порядок проведення дистанційних засідань повинен забезпечувати: можливість реалізації прав депутатів місцевих рад, членів виконавчого комітету ради; ідентифікацію особи, яка бере участь у засіданні колегіального органу; встановлення та фіксацію результатів голосування щодо кожного питання; 4) до порядку денного дистанційних засідань можуть включатися виключно питання невідкладного внесення змін до місцевого бюджету, інші питання щодо невідкладних робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або якнайшвидшої ліквідації особливо тяжких надзвичайних ситуацій, спричинених спалахами, епідеміями та пандеміями, чи реалізації повноважень, пов`язаних з такими обставинами, процедурні питання; 5) рішення про дистанційне засідання доводиться до відома депутатів, членів виконавчого комітету і населення не пізніш як за 24 години до його початку із зазначенням порядку денного та порядку відкритого доступу до трансляції дистанційного засідання місцевої ради. Рішення про дистанційне засідання розміщується на офіційному веб-сайті ради з одночасним направленням цієї інформації та проектів актів із супровідними документами на офіційну електронну адресу кожного члена колегіального органу. Запис дистанційного засідання є невід`ємною частиною протоколу засідання; 6) на проекти рішень, рішення органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, що передбачені цим пунктом, не поширюються вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

Крім того, суд враховує, що Виконком у своїй діяльності керується Регламентом роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради, затвердженим рішенням Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради».

Рішенням Виконкому від 02.04.2020 № 215-1 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради» внесені зміни в додаток до рішення Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради», доповнено новим розділом «Особливості організації та проведення засідань виконавчого комітету міської ради в умовах карантину, надзвичайних ситуацій та/або надзвичайного стану», абзацом четвертим пункту 4.34 визначено, що до порядку денного дистанційних засідань можуть включатися виключно питання невідкладного внесення змін до бюджету міської територіальної громади, інші питання щодо проведення профілактичних та протиепідемічних заходів, робіт з ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або якнайшвидшої ліквідації особливо тяжких надзвичайних ситуацій, спричинених спалахами епідемій та пандемій чи реалізації повноважень, пов`язаних з такими обставинами, процедурні питання.

В подальшому, рішенням Виконкому від 10.06.2020 № 272-1 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради» внесені зміни до рішення Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради», а саме вилучено абзац четвертий пункту 4.34 (т. 2, а. с. 20-24).

Тобто, станом на день прийняття оскаржуваного у цій справі рішення Виконкому від 12.06.2020 № 286-4 Регламентом роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради, затвердженим рішенням Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради» (з урахуванням змін, внесених рішенням Виконкому від 10.06.2020 № 272-1 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради») не були передбачені обмеження щодо включення до порядку денного дистанційних засідань виключно певних питань.

На думку суду, приписи підпункту 4 пункту 11-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 280/97-ВР (в редакції Закону № 540-ІХ) щодо переліку питань, які можуть включатися до порядку денного дистанційних засідань, повинні застосовуватися у випадку, якщо порядок проведення дистанційних засідань не врегульований регламентом виконавчого комітету міської ради.

Відтак, оскільки порядок проведення дистанційних засідань в умовах карантину, надзвичайних ситуацій та/або надзвичайного стану врегульований Регламентом роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради, затвердженим рішенням Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради» (з наступними змінами та доповненнями), вказаним Регламентом (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного у цій справі рішення від 12.06.2020 № 286-4) обмеження щодо розгляду питань та прийняття рішень про демонтаж тимчасових споруд передбачені не були, тому суд дійшов висновку про відсутність порушень Закону № 280/97-ВР при прийнятті оскаржуваного рішення в режимі відеоконференції (на дистанційному засіданні).

Крім того, суд відхиляє доводи представника позивача про порушення відповідачем строку оприлюднення проекту рішення (не пізніш як за 20 робочих днів до дати розгляду та прийняття), оскільки згідно з пунктом 5.23 Регламенту роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради, затвердженим рішенням Виконкому від 17.04.2019 № 274-1 «Про Регламент роботи виконавчого комітету та виконавчих органів міської ради», за 20 днів до дати розгляду на засіданні виконкому оприлюднюються проекти рішень нормативно-правового характеру, тоді як оскаржуване у цій справі рішення є правовим актом індивідуальної дії.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуване у цій справі рішення Виконкому від 12.06.2020 № 286-4 «Про демонтаж тимчасової споруди № 803 на вул. Замковій» є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи позивача про відсутність правових підстав для його прийняття та порушення порядку його ухвалення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення з підстав, викладених у позовній заяві та інших заявах позивача по суті справи, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх