Справа № 620/2563/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Чернігів Справа № 620/2563/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області (далі також відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :02:003:0050, в оренду для сінокосіння та випасання худоби за межами села Тростянка на території Тростянського старостинського округу Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області;

- зобов`язати відповідача на найближчій сесії повторно розглянути заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 20 га кадастровий номер :02:003:0050, в оренду для сінокосіння та випасання худоби за межами села Тростянка на території Тростянського старостинського округу Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області з подальшою передачею земельної ділянки в оренду і прийняти відповідне рішення.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідачем не прийнято рішення про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби у порядку, встановленому Земельним кодексом України, що свідчить про бездіяльність.

Ухвалою суду від 13.07.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки зазначена земельна ділянка призначена для надання учасникам бойових дій (АТО), тому підстави для затвердження проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, площею 20 га кадастровий номер :02:003:0050, поданого позивачем, відсутні. Також просив прийняти до уваги той факт, що 12.03.2020 позивач подав відповідачу заяву, в якій просив не розглядати проект землеустрою на сесії.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача є необґрунтованими, також заперечує проти подання заяви від 12.03.2020, на яку посилається відповідач у відзиві.

Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив, в яких повторно наголосив на доводах, викладених у відзиві та зазначив, що оскільки позивач не оспорював існування заяви від 12.03.2020 про відмову від затвердження проекту землеустрою, то остання є дійсною.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки, площею 20 га для сінокосіння та випасання худоби за межами села Тростянка на території Тростянського старостинського округу Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

17.12.2019 на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних ресурсів та АПК позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки земельна ділянка, на яку бажає позивач отримати дозвіл, призначена для учасників дій АТО, що підтверджується протоколом № 6, наданого відповідачем до відзиву.

17.12.2020 на двадцять п`ятій сесії сьомого скликання Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області прийнято рішення, оформлене протоколом, про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, про що повідомлено позивача листом від 15.01.2020 № 37, наявного в матеріалах справи.

У зв`язку з відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивач замовив розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомив відповідача та надав договір № 01-20/01 на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 10-11).

01.04.2020 позивав подав письмове клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 20 га за межами села Тростянка на території Тростянського старостинського округу Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області. До клопотання надав проект землеустрою на земельну ділянку за кадастровим № :02:003:0050 ( а.с.13-25).

17.04.2020 на засіданні постійної депутатської комісії з питань земельних ресурсів позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, а в подальшому 14.05.2020 на двадцять восьмій сесії сьомого скликання Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області також розглянуто вказане питання, однак рішення не прийнято, про що повідомлено позивача листом від 26.05.2020 № 352, копії якої містяться в матеріалах справи.

Позивач вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною звернувся до су за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України (далі-ЗК України), частиною другою якої передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною третьою статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частиною четвертою статті 123 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частиною першою статті 186-1 ЗК України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Відповідно до частини сьомої статті 186-1 ЗКУ органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій"; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 186-1 ЗК України, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною восьмою статті 186-1 ЗК України визначено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунуто недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Як вже встановив суд, на двадцять восьмій сесії сьомого скликання Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 14.05.2020 позивачу відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, проте відмова у такому погодженні не містить посилання на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, що суперечить положенням статті 186-1 ЗК України. При цьому суд звертає увагу відповідача, що не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Отже, наведені обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідача.

Щодо посилань відповідача на заяву позивача від 12.03.2020, в якій останній просив не розглядати поданий ним проект землеустрою, то суд їх відхиляє, оскільки положеннями статті 186-1 ЗК України передбачено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, проте подання заяви на погодження проекту вказаною нормою не передбачено. Крім того, вказані обставини не були покладені в основу рішення від 14.05.2020, тому відповідач відповідно частини другої статті 77 КАС України не може на них посилатися.

Абзацом 2 частини четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи положення наведеної норми, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 20 га кадастровий номер :02:003:0050, поданий ОСОБА_1 , та прийняти відповідне рішення про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо питання про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., суд зазначає таке.

Як вбачається з квитанції від 08.07.2020 № 10024/250, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80,00 грн, та відповідно до квитанції від 09.07.2020 № 23 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами частини першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи частини третьої статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України).

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року в справі № 816/2096/17.

З матеріалів справи вбачається, що 28.04.2020 між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір про правову допомогу (а.с. 28).

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: детальний опис виконаних робіт виконаних робіт від 09.07.2020 року, квитанцію від 09.07.2020 №23 про сплату послуг на суму 5000,00 грн.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :02:003:0050 для сінокосіння та випасання худоби за межами села Тростянка на території Тростянського старостинського округу Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, поданого ОСОБА_1 .

Зобов`язати Височанську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 20 га, кадастровий номер :02:003:0050, поданий ОСОБА_1 , та прийняти відповідне рішення про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн)80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 10024/50 від 08.07.2020 та 5000,00 грн (п`ять тисяч грн) витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Височанська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області вул. Центральна, 86, с.Високе, Борзнянський район, Чернігівська область,16412, код.

Повний текст рішення виготовлено 09 вересня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко