Справа № 120/2067/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 вересня 2020 р. Справа № 120/2067/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: Шеремети М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро"

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням від 29.07.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" задоволено частково.

10.08.2020 представником позивача - адвокатом Шереметом С.П. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 31.08.2020 заяву представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.09.2020.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги поданої заяви та просив ухвалити додаткове рішення про відшкодування витрат на правову допомогу.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, натомість подав заперечення щодо відшкодування позивачу витрат на правову допомогу. Зокрема зазначив, що відшкодуванню підлягають виключно понесені стороною у справі витрати на правову допомогу, а тому обов`язковим є наявність документа про фактичну сплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. При цьому, представник відповідача у заперечення також вказав на необґрунтованість посилань представника позивача на позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду щодо можливості стягнення витрат на правову допомогу за відсутності документа про сплату гонорару, адже даний висновок сформульований на підставі аналізу положень Господарського процесуального кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 252 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви представника позивача у відсутність представника відповідача.

Визначаючись щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7320,65 грн., суд виходив із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 4 та 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації сторін, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інші витрати, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, та позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

В даному ж випадку, на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката до заяви про ухвалення додаткового судового рішення представником позивача додано договір про надання правової допомоги №04/05-2020 від 04.05.2020, акт приймання передачі наданих послуг до договору №04/05-2020 від 04.05.2020, рахунок-фактуру №1 від 03.08.2020 до договору №04/05-2020 від 04.05.2020.

Відповідно до наданих документів загальна сума гонорару, яка підлягає сплаті за надані адвокатом послуги становить 7320,65 грн.

Разом із тим, ані до матеріалів позовної заяви, ані до заяви про ухвалення додаткового судового рішення, представником позивача не надано жодних доказів, які б свідчити про фактичну сплату ТОВ "Надія Агро" гонорару адвокату Шереметі М.П.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача на постанову Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19, як на доказ можливості відшкодування витрат на правову допомогу за відсутності доказів фактичної сплати гонорару адвокату, адже відображені у постанові висновки сформульовані Верховим Судом на підставі аналізу положень саме Господарського процесуального кодексу, тоді як позиція суду касаційної інстанції з приводу відшкодування витрат на правову допомогу у справах, які розглядаються за правилами адміністративного судочинства, викладені у наведених вище постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16 та від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.

Таким чином, за відсутності доказів, які б підтверджували факт понесення (сплати) позивачем витрат на правову допомогу адвоката, суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування таких витрат.

Керуючись ст.ст. 132 -143, 248, 252, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В ухваленні додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.09.2020

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна