Справа № 400/2344/20
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р. № 400/2344/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

про:визнання протиправною та скасування постанови від 19.03.2020 р. № 187681,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, про визнання протиправним та скасування постанови від 19.03.2020 № 187681.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником транспортного засобу-мікроавтобусу, як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець, тому він не допускав правопорушення, за яке до нього застосували штраф в сумі 1700 грн.

Відповідач надав відзив, в якому позов не визнає, оскільки при здійсненні рейдової перевірки не було надано інспекторам договору з замовником транспортних послуг та документ, який засвідчує плату транспортних послуг, тому штраф застосовано правомірно. Позивачем не надано суду доказів на спростування висновків, які зафіксовані посадовими особами відповідача в акті перевірки про надання послуг перевезення пасажирів без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону України « Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 195120 від 29.01.2020 встановлено, що водій транспортного засобу ОСОБА_2 , транспортний засіб належить ОСОБА_1 . Під час перевірки виявлено порушення, за яке передбачена відповідальність ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом «Рибаківка-Миколаїв» без оформлення документів, перелік яких вказано у ст.39 цього Закону, а саме без оформлення договору із замовником транспортних послуг, документ про сплату транспортних послуг.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 187681 від 19.03.2020 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 1700 за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт»: надання послуг з нерегулярних перевезень пасажирів по маршруту «Рибаківка-Миколаїв» без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 39 цього Закону, а саме договору із замовником транспортних послуг, документу, який засвідчує оплату транспортних послуг.

Положенням про Державну службі України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 передбачено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до ст.39 Закону України « Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно зі ст.60 Закону України « Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт відповідальність за відсутність документів при перевезенні пасажирів покладається на автомобільного перевізника.

Відповідно до ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами, нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах (ст.29 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Аналіз зазначеної норми дозволяє дійти висновку, що передумовою надання послуг перевезення пасажирів є одержання ліцензії та укладання договору перевезення пасажирів транспортним засобом. За наявності вказаних документів суб`єкт господарювання є перевізником, який здійснює перевезення пасажирів у розумінні положень статті 29 Закону № 2344-ІІІ.

18.02.2020 позивач звернувся до відповідача із поясненнями, в яких зазначив, що є власником транспортного засобу, як фізична особа, а не як ФОП, що ніяких послуг з перевезення пасажирів він не здійснює.

Довідка з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить, що позивач є підприємцем та до його видів діяльності належить: 77.11 надання в оренду автомобілів і легкових транспортних засобів, 43.21 Електромонтажні роботи, 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування.

В акті перевірки зазначено, що водієм був ОСОБА_2 .

Відтак, у довідці ЄДР позивача відсутні види діяльності, як надання послуг з перевезення пасажирів, про наявність або відсутність у позивача ліцензії на здійснення господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів в акті перевірки нічого не зазначено, також не надана суду інформація про внесення транспортного засобу позивача до реєстру, як засіб провадження господарської діяльності.

Посилання відповідача на те, що позивач не спростував висновків, які зафіксовані посадовими особами відповідача в акті, не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ст.77 КАС України обов`язок доказування покладається на відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Відповідач не довів суду належними доказами, що позивача, яка власник транспортного засобу є автомобільним перевізником та надає послуги з перевезення пасажирів.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову від 19.03.2020 р. № 187681.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056 ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні), сплачений квитанцією № 0.0..1 від 16.06.2020 року

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко