Справа № 520/7736/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р. № 520/7736/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у неврахуванні під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби та премії;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року в розмірі 83% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів: надбавки за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/27453 від 23.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); премії (174% грошового забезпечення вказаного в довідці №100/27453 від 23.03.2018 з урахуванням надбавки за особливості проходження служби відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); здійснити виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" без застосування до виплати та компенсації постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 щомісяця рівними частинами протягом дев`яти місяців з дати набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є незаконними, оскільки вони порушують право позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 27.08.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що у квітні 2018 року пенсію позивача перераховано з 01.01.2016 відповідно до ч.4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області № 100/27453 від 23.03.2018. Відповідно до зазначеної довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою ст. викладач кафедри тракт.-спец. підгот. 1-3 фак. НУВС м. Харків - заст. нач. відділу становить: посадовий оклад - 3800,00 грн., оклад за спец, званням підполковник поліції - 2200,00 грн., надбавка за вислугу років - 3000,00 грн., надбавка за роботу з таємними документами - 380,00 грн., премія 83,55% -7836,99 грн., всього - 17216,99 грн.

Також відповідачем зазначено, що на адресу ГУ ПФУ не надходила довідка для перерахунку пенсії позивача, в якій були б зазначені такі складові грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби 100% та премія 174%. Відповідно, ГУПФУ не мало жодних підстав для вирішення питання щодо проведення перерахунку пенсії позивача чи відмови в такому перерахунку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , є пенсіонером органів внутрішніх справ, пенсія призначена за вислугу років з 03.07.2004 року в розмірі 83% грошового забезпечення згідно із Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

У квітні 2018 року пенсію позивача було перераховано з 01.01.2016 відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області № 100/27453 від 23.03.2018.

Відповідно до зазначеної довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою СТ. ВИКЛАДАЧ КАФЕДРИ ТАКТ.-СПЕЦ. ПІДГОТ. 1-3 ФАК. НУВС М.ХАРКІВ - ЗАСТ. НАЧ. ВІДДІЛУ становить: посадовий оклад - 3800,00 грн., оклад за спец, званням підполковник поліції - 2200,00 грн., надбавка за вислугу років - 3000,00 грн., надбавка за роботу з таємними документами - 380,00 грн., премія 83,55% -7836,99 грн., всього- 17216,99 грн.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 по справі № 520/461/18 у серпні 2018 року пенсію позивача перераховано з 01.01.2016 року на підставі довідки, виданої Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області № 100/27453 від 10.10.2017.

Під час розгляду справи також було встановлено, що відповідно до зазначеної довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2016 за посадою СТ. ВИКЛАДАЧ КАФЕДРИ ТАКТ.-СПЕЦ. ПІДГОТ. 1-3 ФАК. НУВС М.ХАРКІВ - ЗАСТ. НАЧ. ВІДДІЛУ становить: посадовий оклад - 3800,00 грн., оклад за спец, званням підполковник поліції - 2200,00 грн., надбавка за вислугу років - 3000,00 грн., надбавка за роботу з таємними документами - 380,00 грн., премія 80,92% -7590,30 грн, всього - 16970,30 грн.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 по справі № 520/11544/18 відповідачем пенсію позивача було перерахована з 01.01.2018 у розмірі 83% грошового забезпечення.

Позивач, вбачаючи в неврахуванні відповідачем при перерахунку пенсії, додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавки за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/27453 від 23.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); премії (174% грошового забезпечення вказаного в довідці №100/27453 від 23.03.2018 з урахуванням надбавки за особливості проходження служби відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988), порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно ст. 63 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року (далі - Закон № 900-VIII), яким внесені доповнення в ст. 63 Закону № 2262-ХП, а саме: статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

На виконання постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 був прийнятий наказ МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799).

Таким чином, розмір та складові грошового забезпечення поліцейських затверджені двома нормативно-правовими актами: постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» (далі - Наказ МВС № 260).

Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 установлюється:

- надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови КМУ від 11 листопада 2015 року № 988 установлюється:

- премія поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 4 розділу 2 наказу МВС України від 06.04.2016 №260 встановлено, що надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Відповідно до пункту 12 розділу 2 наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.

Таким чином, підставою для здійснення перерахунку пенсії згідно ст. 63 Закону № 2262-ХІІ є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що статтю 63 було доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Таким чином суд дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений з грошового забезпечення встановленого законодавством для поліцейських.

Грошове забезпечення поліцейських встановлено постановою КМУ № 988 і наказом МВС № 260, які передбачають у складі грошового забезпечення надбавку за особливості проходження служби та премію.

Відповідно до наказу МВС України від 17.02.2017 № 138 «Про затвердження Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 березня 2017 р. за № 348/30216), посада позивача в Національному університеті внутрішніх справ прирівняна до посад Апарату Національної Поліції.

До Апарату Національної Поліції України був надісланий запит щодо грошового забезпечення працівників апарату.

В листі Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної Поліції України від 30.06.2020 р. за № 213зі/29/2/03-2020 зазначається що Надбавка за специфічні умови проходження служби передбачена та виплачується.

Листом Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної Поліції України від 06.04.2020 р. за № 79зі/29/5/01-2020 було надано додаток з розмірами всього грошового забезпечення працівників апарату Національної Поліції. Відповідно до цього додатку в грудні 2019 року (наступний повний місяць за місяцем в якому набрало законної сили рішення по справі № 826/12704/18 яким визнано протиправним та нечинним пункт 3 постанови Кабміну від 21.02.2018 року №103) було виплачено премії 112 працівникам. Розраховуючи середній розмір премії по цим 112 працівникам за грудень 2019 року - отримуємо середній розмір премії 174%.

Також суд зазначає, що статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Таким чином, суд зазначає, що ст. 43 Закону № 2262-ХП регулює не лише питання розрахунку розміру пенсій за вислугу років, що призначаються вперше, а і під час перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки стаття 43 міститься в розділі щодо обчислення розміру пенсії, а отже перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.

При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.

Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, "умовами" слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення "розміру" перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону № 2262-ХІІ.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 за № 4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.

Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону.

Даний правовий висновок закріплений Верховним Судом в постанові від 12 листопаду 2019 року по справі №826/3858/18, а в силу ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, 14 травня 2019 року Окружний адміністративний суд м. Києва прийняв рішення по справі № 826/12704/18 яким визнав протиправним та нечинним пункт 3 постанови Кабміну від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям", яким було введено відповідне обмеження врахування при перерахунку надбавки за особливості проходження служби та премії.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року № 826/12704/18 апеляційна скарга Кабміну залишена без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 травня 2019 року залишено без змін.

Зокрема Шостий апеляційний адміністративний суд зазначає, що пункт 3 Постанови КМУ № 103 звужує зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовує надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував пенсіонер під час служби, та які враховувались при попередніх перерахунках пенсій, а тому КМУ, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-XII, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом України "Про " пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Отже, пункт 3 Постанови №103, всупереч вимогам статей 13,43, частини четвертої статті 63 та частини третьої статті 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", змінює умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, зокрема позивача.

Рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 закріплено, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Крім того, Конституційний Суд України, надаючи офіційне тлумачення основних визначальних норм в сфері пенсійного забезпечення військовослужбовців, та деяких інших осіб (Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 № рп-4/2015) констатував: "Аналіз наведених положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб")".

Верховний Суд України також у постанові від 10.03.2015 у справі № 21-70а15 вказав на те, що будь-які надбавки, підвищення, доплати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Враховуючи вищевикладене, пункт 3 Постанови KM України № 103, передбачає перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премій виплачених поліцейським у січні 2016 року, хоча фактично додаткові види грошового забезпечення поліцейським були затверджені лише у квітні 2016 року наказом МВС України № 260 від 06.04.2016 року.

За таких обставин пункт 3 постанови № 103 у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії військовослужбовцям у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, фактично звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам, а тому звужують зміст вже існуючих прав таких осіб.

Отже, Кабінет Міністрів України, визначаючи новий порядок перерахунку раніше призначених пенсій, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, не враховував всі види грошового забезпечення військовослужбовців, вичерпний перелік яких встановлений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рл/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, абзац четвертий пункту З мотивувальної частини Рішення від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Конституційний Суд України вважає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання дій протиправними - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у неврахуванні під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби та премії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року в розмірі 83% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром пенсії та без обмеження розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів: надбавки за особливості проходження служби (100% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років вказаних в довідці №100/27453 від 23.03.2018 відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); премії (174% грошового забезпечення вказаного в довідці №100/27453 від 23.03.2018 з урахуванням надбавки за особливості проходження служби відповідно до постанови КМУ від 11 листопада 2015 р. № 988); здійснивши виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016 року з компенсацією за несвоєчасну виплату пенсії, згідно Постанови Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 року "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" без застосування до виплати та компенсації постанови КМУ від 22.08.2018 № 649 щомісяця рівними частинами протягом дев`яти місяців з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.