Справа № 520/3441/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 р. № 520/3441/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання -Дронь А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Кулабухова О.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Плеханівська, буд. 119/1, м.Харків, 61037) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ начальника Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області №24 від 31.01.2020 про оголошення суворої догани начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу №24 від 31.01.2020 начальника відділу в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУ НГІ в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 за ігнорування ним наказів керівництва щодо прийняття зброї та спецзасобів і укладення договору про повну матеріальну відповідальність, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України оголошено сувору догану.

Вважає вказаний наказ начальника відділу в метрополітені ГУ НП в Харківській області незаконним, необґрунтованим, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і чинному законодавству, а отже є протиправним та має бути скасованим з огляду на те, що в наказі зазначається, що позивач допустив ігнорування наказів керівництва щодо прийняття зброї та спецзасобів і укладення договору про повну матеріальну відповідальність. Між тим, наказ не містить посилань на жодні належні і допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаних дій. Також зазначає про те, що в наказі не міститься жодних посилань на посадову інструкцію позивача, ні на функціональні обов`язки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року відкрито провадження по справі.

Відділом поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області надано відзив на позов, в якому відповідач з вимогами заявленого позову не погоджується. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що наказом начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 28.12.2019 № 197 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування з приводу невиконання капітаном поліції ОСОБА_1 наказу відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 11.09.2019 р. № 103, в ході якого було встановлено, що відповідно до наказу відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській від 11.09.2019 № 103 начальника сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення капітана поліції ОСОБА_1 призначено відповідальним за зберігання озброєння й спецзасобів у відділі поліції в метрополітені і зобов`язано прийняти озброєння, боєприпаси та спеціальні засоби під звіт в десятиденний термін та укласти договір про матеріальну відповідальність.

Визначення наказом по відділу поліції капітана поліції ОСОБА_1 відповідальним за зберігання табельної вогнепальної зброї, боєприпасів, спеціальних засобів, а також зобов`язання укласти відповідний договір про матеріальну відповідальність відповідає положенням частини 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу II та пункту 1 розділу X Наказу № 828. За таких обставин вважає твердження позивача про те, що визначення його відповідальним за зберігання озброєння та спеціальних засобів, а також зобов`язання укласти договір про матеріальну відповідальність суперечить вимогам законодавства - хибними та безпідставними, у зв`язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надана відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов - не погоджується, посилаючись на те, що відзивом не спростовано і доводу позову про те, що оспорюваним наказом жодним чином не були враховані ані пом`якшуючі, ані обтяжуючі відповідальність ОСОБА_1 обставини.

У судове засідання, призначене на 26.08.2020 року прибув позивач та його представник, які підтримали вимоги заявленого позову та просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та відзиву на нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач 07.11.2015 був прийнятий на службу до ГУНП в Харківській області і з 15.02.2017 наказом ГУНП в Харківській області № 96 о/с призначений на посаду начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області.

Відповідно до наказу №24 від 31.01.2020 начальника відділу в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУ НП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 за ігнорування ним наказів керівництва щодо прийняття зброї та спецзасобів і укладення договору про повну матеріальну відповідальність, що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.4 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України оголошено сувору догану.

Прийняттю вказаного наказу передували наступні події.

У липні 2019 року комісією ГУНП в Харківській області було проведено контрольну перевірку в метрополітені. В довідці, складеній за наслідками проведеної перевірки, зазначено, що у відділі поліції в метрополітені відповідальним за зберігання озброєння, боєприпасів та спецзасобів призначений старший інспектор сектору кадрового забезпечення, що є використання працівника за прямим призначенням. З метою усунення недоліків було розроблено план заходів від 16.08.2019 № 2309/119/57/01/12-2019, в якому, серед іншого, у 15 пункті визначено призначити відповідального за зберігання озброєння, боєприпасів та спецзасобів з числа працівників сектору логістики та матеріально- технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені.

З метою виконання пункту 15 вказаного плану у відділі поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області 11.09.2019 було видано наказ № 103, яким начальника сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення капітана поліції ОСОБА_1 призначено відповідальним за зберігання озброєння й спецзасобів у відділі поліції в метрополітені. Також, пунктом 4.1 вказаного наказу, капітан поліції ОСОБА_1 зобов`язаний прийняти озброєння, боєприпаси та спеціальні засоби під звіт в десятиденний термін.

Пунктом 4.4. вказаного наказу було передбачено, що капітан поліції ОСОБА_1 зобов`язаний укласти договір про матеріальну відповідальність.

З наказом відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 28.12.2019 № 103 капітан поліції ОСОБА_1 був ознайомлений.

17.12.2019 старший інспектор сектору кадрового забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області капітан поліції Василець І.В. рапортом доповів начальнику відділу поліції в метрополітені про те, що капітан поліції ОСОБА_1 не здійснює прийом озброєння й спецзасобів та порушив встановлений термін приймання озброєння й спецзасобів.

У зв`язку із чим, наказом начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 28.12.2019 № 197 «Про призначення службового розслідування» було призначено службове розслідування з приводу невиконання капітаном поліції ОСОБА_1 наказу відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 11.09.2019 р. №103.

За результатом проведеного службового розслідування фахівцями відповідача складено висновок (а.с. 119-122).

З висновку службового розслідування судом встановлено, що відповідачем встановлено порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 , а саме: пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині невиконання наказу начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 11.09.2019 № 103 щодо прийняття зброї та спецзасобів та укладення договору про матеріальну відповідальність) та пункту 4 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-УІІІ в частині невиконання наказу начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від І .09.2019 № 103 (а.с. 119-122).

Відповідач зазначає, що в ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень з приводу невиконання вимог наказу начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 11.09.2019 р. № 103, про що було складено відповідний акт від 17.01.2020 р.

На підставі висновків проведеного службового розслідування начальником відділу в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області прийнято наказ №24 від 31.01.2020 р. (а.с. 11)

Відповідно до наказу №24 від 31.01.2020 начальника відділу в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУ НГІ в Харківській області капітану поліції ОСОБА_1 за ігнорування ним наказів керівництва щодо прийняття зброї та спецзасобів і укладення договору про повну матеріальну відповідальність, оголошено сувору догану.

Не погодившись з зазначеними наказами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Перевіряючи відповідність закону зокрема, та ч.2 ст.2 КАС України юридичних та фактичних мотивів прийняття спірного наказу, суд відмічає, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону - Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За змістом ст.8 Закону, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ст. 19 Закону, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із частинами першою та другою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України " від 15.03.2018 р. №2337-VIIІ.

Положеннями ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом п. 2, 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Враховуючи вищезазначені приписи, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, догана та сувора догана.

Як визначено ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків призначається службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за №1355/32807.

Пунктом 1, 2 розділу 2 вказаного Порядку передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1-3 розділу 5 Порядку № 893 від 07.11.2018, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Як зазначається у висновку службового розслідування, на оперативних нарадах керівництва відділу поліції в метрополітені неодноразово розглядалось питання приймання майна, озброєння, спецзасобів (протоколи нарад від 18.10.2019 р. № 56, від 22.11.2019 р. №62, від 27.12.2019 № 67) начальнику сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 ставилися задачі по приймання майна, озброєння та спецзасобів, які він не виконував. Станом на 27.12.2019 р. акт про прийняття табельної вогнепальної зброї та спецзасобів ОСОБА_1 підписаний не був та укладення договору про матеріальну відповідальність не відбулось.

Зазначені обставини слугували основними доказами на підтвердження наявності в діях позивача при виконанні службових обов`язків ознак дисциплінарного проступку.

Інших доказів, що підтверджують склад дисциплінарного проступку капітаном поліції ОСОБА_1 , матеріали службового розслідування не місять. Відсутні такі і в матеріалах справи.

У наданому відзиві на позов відповідачем зазначається, що в ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень з приводу невиконання вимог наказу начальника відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області від 11.09.2019 р. № 103, про що було складено відповідний акт від 17.01.2020 р.

Відповідно до пункту 13 Розділу У Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України № 893, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Між тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.01.2020 року по 17.01.2020 року включно (стати до роботи 18.01.2020 року) перебував на лікарняному, що підтверджується копією лікарняного листа, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 13).

Тобто, твердження відповідача, що ОСОБА_1 відмовився під час проведення службового розслідування від надання пояснень - спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а також вказують на ту обставину, що під час проведення службового розслідування пояснення від позивача не відбирались, що вказує на допущені відповідачем порушення процедури проведення службового розслідування, передбаченої Порядком №893.

Крім того, з оскаржуваного наказу № 24 від 31.01.2020 судом встановлено, що в ньому не зазначено, за які конкретно дії притягнуто до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1 (а.с. 11).

В ході розгляду справи відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаних протиправних дій.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Отже, для дотримання правила юридичної визначеності як невід`ємної складової запровадженого ст.8 Конституції України принципу верховенства права а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч.2 ст.2 КАС України відповідач повинен був у тексті спірного рішення обґрунтувати обраний до застосування вид дисциплінарного стягнення, ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, заподіяну внаслідок проступку шкоду, попередню поведінку працівника, ставлення працівника до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації працівника, тощо.

Однак вказані обставини не враховані відповідачем, та сам висновок за результати службового розслідування навіть не містить виду дисциплінарного стягнення, в зв`язку з чим рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, на думку суду, набуло нездоланних дефектів змісту, що вказує на його необґрунтованість.

Крім того, в оспорюваному наказі вказується про укладення договору про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 , який позивач відмовився підписувати. Між тим, як встановлено в ході розгляду справи, в оскаржуваному наказі не міститься посилання на дату та номер такого договору.

Відповідачем до матеріалів справи не надано такого договору про повну матеріальну відповідальність, що ставить під сумнів існування такого договору, від підписання якого ніби-то відмовився позиівач.

Крім того, як випливає із змісту оскаржуваного наказу при визначенні виду дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 за порушення вимог ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України також не були враховані попередня поведінка позивача та його ставлення до служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ начальника Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області №24 від 31.01.2020 про оголошення суворої догани начальнику сектору логістики та матеріально-технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ОСОБА_1 винесено всупереч ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 12 ч. 1, 13 ч. 2, 19, 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки факт вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення не доведений.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки наказ начальника Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області №24 від 31.01.2020 про оголошення суворої догани начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ОСОБА_1 є таким, що підлягає скасуванню як необґрунтований.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Плеханівська, буд. 119/1, м. Харків,61037) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області №24 від 31.01.2020 про оголошення суворої догани начальнику сектору логістики та матеріально - технічного забезпечення відділу поліції в метрополітені ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Плеханівська, буд. 119/1, м. Харків, 61037; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.