Справа № 576/1616/20
Суддя: Усенко Л. М.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1616/20
Провадження № 2-а/576/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.

секретар судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 576/1616/20
за позовомОСОБА_1
до відповідачаінспектора СРПП № 1 Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Соловйова Сергія Олександровича
проскасування постанови
учасники справи та представники:
позивачОСОБА_1
представник позивачаХоменко Г.М.
відповідачСоловйов С.О.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Хоменка Г.М. звернувся до суду з позовом до відповідача СРПП № 1 Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції Соловйова С.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Позов обґрунтовує тим, що 22 червня 2020 року відносно нього відповідачем була винесена постанова серії БАА № 191166 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн.

За змістом даної постанови ОСОБА_1 22.06.2020 року в 00 годин 04 хвилини, керуючи транспортним засобом MUSSTANG MT 110-1, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Валова в місті Глухів, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи за його участі не проводився, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи. Відповідач невідомо коли виніс оскаржувану постанову, будь - якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. При цьому постанова не містить посилань на належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем правопорушення.

Позивач Правил дорожнього руху не порушував, 22 червня 2020 року вночі разом зі своїм батьком ОСОБА_2 знаходився біля села Полошки Глухівського району щоб перевезти вулії з бджолами в інше місце. Через поломку свого транспортного засобу поїхали до знайомого у м. Глухів за допомогою. Транспортним засобом MUSSTANG MT 110-1 під час поїздки до м. Глухова керував його батько ОСОБА_2 , а він перебував на задньому сидінні в якості пасажира. Близько 24 години батько зупинився на вулиці Валова і пішов до знайомого, а ОСОБА_1 залишився на місці зупинки біля транспортного засобу. Через певний час до нього під`їхала машина патрульної поліції, один з поліцейських запитав хто є власником мотоцикла. Після того, як позивач підтвердив, що це саме він, поліцейський запитав посвідчення водія. ОСОБА_1 повідомив, що не керує транспортним засобом, а лише чекає на батька, який пішов до свого знайомого. Поліцейський запропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, для чого запросив понятих, і в їх присутності позивач заявив, що транспортним засобом не керував, а керував його батько, який тимчасово відлучився. Тому тест проходити не став.

Оскільки не керував транспортним засобом, то вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить суд скасувати постанову серії БАА № 191166 від 22.06.2020 року про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 425 грн.

Одночасно в позовній заяві заявив клопотання про допит свідків та витребування з Глухівського ВДВС оригіналу оскаржуваної постанови. Клопотання були задоволені судом при відкритті провадження.

Крім цього, разом з позовом подав заяву про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними з огляду на отримання належної копії постанови лише у відділі ДВС 31 липня 2020 року.

Також, звертаючись із позовом, заявив окреме клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, обґрунтоване тим, що в постанові є начебто його підписи, яких він не робив, а тому не був обізнаний щодо існування даної постанови.

На момент відкриття провадження з матеріалів справи вбачалось, що позов подано у визначений законом строк. Ухвалою судді від 10серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу до 20 серпня 2020 року надати відзив на позов.

В ході розгляду справи судом також не встановлено підстав для висновку про передчасність попереднього висновку щодо своєчасного подання позову.

Враховуючи вказане, з огляду на відсутність додаткової необхідності у встановленні своєчасності звернення до суду, в задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи було відмовлено.

У відповідності до ч. 4 ст. 77 КАС України за ініціативою суду з Глухівського міськрайонного суду Сумської області для огляду в судовому засіданні витребувано матеріали справи № 576/1320/20 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги та доводи на їх обґрунтування підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов.

Позивач пояснив, що вночі разом з батьком на автомобілі поїхав до с. Полошки перевезти вулики, але автомобіль зламався. Вулики треба було перевезти щонайменше на наступний ранок, тому батько вирішив їхати за допомогою до кума, який живе у м. Глухів. До Глухова поїхали на мопеді, за кермом був батько, бо його дуже покусали бджоли. Позивач до кума разом з батьком не пішов, залишившись чекати його неподалік. Всі документи залишились у батька. Поки чекав під`їхала поліція, вимагали пред`явити посвідчення водія, але він відмовився пред`являти документи, бо сказав їм, що не управляв транспортним засобом, вони почали з`ясовувати п`яний чи не п`яний, та він не управляв транспортним засобом, бо чекав на людину, але не дочекався, не керував транспортним засобом, тому відмовився здавати аналізи. Ніякої постанови при ньому не складали, протокол за відмову від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння він також не підписував.

Відповідач відзиву не надав, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що у вказаний в постанові день перебував на добовому чергуванні по м. Глухову, близько опівночі звернули увагу на мотоцикліста, який їхав без шолома та, побачивши їх, здійснив різкий розворот в бік вулиці Валової. Почали доганяти його на службовому автомобілі, після чого той зупинився, а мотоцикл поклав на землю, був один. Після встановлення особи виявилось, що це ОСОБА_1 , який не мав при собі посвідчення водія, цього факту не заперечував, тому була винесена відповідна постанова. Потім в поліцейських з`явилась підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, і їх подальші дії були пов`язані з цим питанням. Вважав свої дії щодо винесення оскаржуваної постанови правомірними, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, свідків, безпосередньо дослідивши письмові та відео докази, матеріали справи № 576/1320/20 про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

22 червня 2020 року постановою серії БАА № 191166 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку з тим, що останній 22.06.2020 року в 00-04 год. у м. Глухів по вул. Валова, керуючи транспортним засобом MUSSTANG MT 110-1, державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія категорії «А», чим порушив п.п. 2.1 (а) ПДР України. На ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Звертаючись до суду з клопотанням про визнання поважними причин пропуску звернення до суду, позивач зазначив, що отримав копію оскаржуваної постанови лише 31 липня 2020 року у Глухівському відділі ДВС. На підтвердження надав копію вказаної постанови, яка завірена керівником ВДВС 31.07.2020 року (а.с. 6). Як під час відкриття провадження, так і судового розгляду доказів на підтвердження іншого не встановлено. До суду позивач звернувся 03.08.2020 року. Тому не вбачається підстав для висновку щодо пропуску позивачем десятиденного строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції серед іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених також статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, відповідач в межах своїх повноважень виніс оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу та без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Зі змісту пп. «а» п. 2.1 ПДР України слідує, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати не лише належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, але і встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Крім того, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, що міститься в матеріалах справи, в оскаржуваній постанові відсутні.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також суд зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 71 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

При цьому, згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відеозапис з нагрудної камери поліцейського, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що нівелює доказове значення наданих відповідачем відеозаписів. Крім цього, під час перегляду відеозаписів в судовому засіданні встановлено, що процедура складення оскаржуваної постанови та її вручення позивачу на відеокамеру не зафіксована. Інших належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем правопорушення, відповідач як посадова особа органу владних повноважень, не надав.

Разом з тим, вказане в ст. 77 КАС України не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Вищевикладене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року № 760/2846/17.

Так, за клопотанням позивача в судове засіданні були викликані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Позивач та його представник вказали, що не наполягають на його допиті.

Свідок ОСОБА_2 , який являється батьком позивача, повідомив, що був із сином у с. Полошки, де у них дача та пасіка. Домовився з сином, щоб перевезти пасіку до іншого села. Син приїхав пізно увечері, погрузили пасіку, а машина не завелась. Телефон розрядився, тому вирішив поїхати до кума за допомогою. Сіли на мопед, він за кермом, документи свої та сина також у нього, а сам син позаду. Приїхали у Глухів, свідок пішов до кума, а позивач залишився охороняти мопед. Коли повернувся, то мотоцикла вже не було. Про те, що сталось дізнався від сина пізніше.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що патрульні запросили його побути свідком при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. В його присутності ОСОБА_2 відмовлявся пройти тест на стан алкогольного сп`яніння та поїхати до лікарні. ОСОБА_2 казав, що не рухався на даному транспортному засобі, а тому відмовляється пройти огляд. Свідок був присутній на місці зупинки транспортного засобу поки всі не розійшлися, крім нього там були інший свідок, два інспектори та ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Свідок ОСОБА_5 не був безпосереднім очевидцем того, хто саме керував мопедом - позивач ОСОБА_1 чи його батько ОСОБА_2 .

Єдиним належним та допустим доказом позиції позивача є свідчення його батька ОСОБА_2 лопотань про допит інших свідків, у тому числі особи, про яку йдеться в поясненнях ОСОБА_2 , стороною позивача не заявлено, відомостей про їх особи суду не надано.

Тому, на переконання суду, позивачем також не доведене твердження про те, що 22 червня 2020 року в 00-04 год. по вул. Валова у м. Глухів мопедом керував саме ОСОБА_2 , а не позивач.

З огляду на вищевказане, враховуючи відсутність у матеріалах справи допустимих та достатніх доказів щодо обставин винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, позов слід задовольнити, постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 22 червня 2020 року серії БАА № 191166 скасувати, справу направити на новий розгляд до Глухівського відділу поліції ГУНП у Сумській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп., та з огляду на задоволення заявленого позову у повному обсязі, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, зазначені витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Керуючись ст. 9, 243, 286 Кодексу України адміністративно судочинства, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до інспектора СРПП № 1 Глухівського відділу поліції ГУНП у Сумській області Соловйова Сергія Олександровича (Сумська область, м. Глухів, вул. Спаська, буд. 34) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Глухівського відділу поліції ГУНП у Сумській області Соловйова Сергія Олександровича від 22 червня 2020 року серії БАА № 191166 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу направити на новий розгляд до Глухівського відділу поліції ГУНП у Сумській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Копію рішення суду негайно направити учасникам справи, представнику позивача, керівнику Глухівського ВП ГУНП в Сумській області.

Оригінал постанови інспектора СРПП № 1 Глухівського відділу поліції ГУНП у Сумській області Соловйова С.О. від 22 червня 2020 року серії БАА № 191166 після набрання законної сили остаточним рішенням у справі повернути до Глухівського ВДВС.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Усенко