Справа № 640/5118/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07 вересня 2020 року м. Київ № 640/5118/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ
до Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.01.2020 позов задоволено та ухвалено:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 14.02.2019 №1077310/39924030 та №1077311/39924030, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 22.01.2019 №13 та від 23.01.2019 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 22.01.2019 №13 та від 23.01.2019 №14, подані Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ" за датою її подання до реєстрації;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ" (03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 37, оф. 403, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2020 року залишено без змін та постановлено стягнути з Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ» () понесені ним витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Окружного адміністративного суду міста Києва 11.08.2020 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення з Державної фіскальної служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ» () понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача частини судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача про відшкодування витрат на надання правничої допомоги, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у даній справі.

Розглянувши подану представником позивача відповідну заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Так, судом з матеріалів справи встановлено, що на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем надано: копію договору №3/2 про надання правової допомоги від 01.03.2019 та платіжне доручення від 22.03.2019 №803 на суму 10500,00 грн.

Як вбачається з договору про надання правової допомоги від 01.03.2019, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Арте» (Об`єднання) Адвокатське об`єднання «Арте» зобов`язується в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Позивача в обсязі та на умовах, встановлених цим Договором та за домовленістю Сторін, а саме щодо оскарження в суді першої інстанції: рішення №1077310/39924030 від 14.02.2019 комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; рішення №1077311/39924030 від 14.02.2019 комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. (пункт 1.1).

Відповідно до підпункту 2.1.1 - 2.1.4 Договору, Адвокатське об`єднання «Арте» надає Клієнту наступні послуги: проводить аналіз документації, наданої Клієнтом, здійснює дослідження судової практики, чинного законодавства та надає Клієнту консультації з даного питання; розробляє правову позицію; здійснює написання проекту позовної заиви, її належне оформлення та подання до суду; здійснює представництво інтересів Клієнта під час розгляду позовної заяви.

Відповідно до пункту 4.1. Договору сторони визначили, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання «Арте» за надання правової допомоги становить 15 000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до підпункту 4.5.1. Договору, Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання Договору здійснити попередню оплату у розмірі 70% від суми зазначеної в пункті 4.1. Договору, а саме 10 500,00 грн.

В пункті 4.5.2 Договору зазначено, що Клієнт зобов`язаний здійснити остаточний розрахунок у розмірі 30% від суми зазначеної в пункті 4.1 договору, а саме 4 500,00 грн. протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту винесення відповідним судом першої інстанції рішення.

В підтвердження сплати товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ" 10 500,00 грн. за надання правової допомоги, позивачем надано суду платіжне доручення від 22.03.2019 №803.

При цьому докази оплати позивачем гонорару у розмірі 4500,00 грн (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження) в матеріалах справи відсутні.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги при розгляді даної адміністративної справи в суді на користь позивача підлягають стягненню в розмірі 10500,00 грн, а тому заява про відшкодування витрат на професійну правову допомогу підлянає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 133, 134, 139, 143, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ОПТОВО-РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ АГРОАРІЙ" (03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 37, оф. 403, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 500 (десять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ).

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.