Справа № 200/13799/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року справа №200/13799/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді- доповідача Ястребової Л. В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі №200/13799/19-а (головуючий І інстанції Бабіч С.І., складене в повному обсязі 19 червня 2020 року в м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання здійснити дії коригування облікових даних інформаційної системи податкового органу, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просила зобов`язати Головне управління ДПС у Донецькій області здійснити дії щодо коригування облікових даних інформаційної системи податкового органу щодо позивача з єдиного внеску шляхом зменшення заборгованості з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 11659,98 грн.

В обґрунтування позову, зокрема, зазначила, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі №200/6402/19-а визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16.04.2019 року № Ф-87563-45. Після набрання рішення законної сили позивач спрямувала на адресу відповідача заяву, в якій просила здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом погашення (зменшення) нарахованої їй заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску на суму 11659,98 гривень, проте, її не було задоволено. Вважає, що відмова відповідача щодо проведення відповідних дій по коригуванню облікових даних в інтегрованій картці платника шляхом погашення сум заборгованості з єдиного внеску протиправна.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на норми податкового кодексу України, п. 2 р. 2 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (Порядок № 422), практику Верховного Суду та вважає, що у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань, перед бюджетом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

ОСОБА_1 з 14.08.2015 року по 21.01.2016 року була зареєстрована фізичною особою-підприємцем та була платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів (на той час - Красноармійська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Донецькій області, натепер - Покровсько-Добропільське управління Головного управління ДФС в Донецькій області, с. Гришине Покровського (Красноармійського) р-ну Донецької обл.), основний вид діяльності за кодом КВЕД 47.11 «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний)», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 72-74).

31.01.2016 року позивачем подано до контролюючого органу звіт № про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (форма Д-5 річна) за №F3000509 (а.с. 54-56), у якому загальна сума нарахованого єдиного внеску за 2015 рік становить 14344,98 грн. (а.с. 57-59).

Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів у позивача наявна заборгованість, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05 листопада 2018 року № Ф-87563-45 у сумі 11659,98 грн.

Відповідно до розрахунку боргу, наданого відповідачем, її було сформовано за період з 09 лютого 2016 року (а.с. 24).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі №200/6402/19-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги були задоволені, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16.04.2019 року № Ф-87563-45 (а.с. 9-12).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

07 жовтня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою у якій просила здійснити дії щодо коригування облікової даних інформаційної системи доходів і зборів шляхом зменшення заборгованості позивачу з єдиного внеску на вказану суму.

Листом від 11 листопада 2019 року №22784/10/05-99-10-03-07 відповідач відмовив у задоволенні заяви щодо коригування облікових даних інформаційної системи доходів і зборів, зазначивши про те, що у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року по справі № 200/6402/19-а не міститься жодних вимог щодо зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області провести відповідні дії по коригуванню облікових даних в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 шляхом погашення (зменшення) сум заборгованості з єдиного внеску (а.с. 13-15).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464 (далі Закон 2464), дія цього закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно п.2 частини 1 статті 7 Закону 2464 єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч.1 ст.4 Закону - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 на платника єдиного внеску покладений обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Згідно абз. 3 ч.8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, зазначені у п. 4, 5 та 5-1 ч.1 ст.4 Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною 12 ст. 9 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Аналіз наведених норм доводить, що платник повинен своєчасно та у повному обсязі сплачувати єдиний внесок. При наявності недоїмки у платника контролюючі органи мають право зараховувати сплачений єдиний внесок у рахунок погашення недоїмки за попередні періоди.

Як встановлено судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду, позивачем самостійно подано звіт від 31.01.2016 року за № форми №Д-5 (річна) про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, в якому самостійно визначено базу нарахування єдиного внеску та суму до сплати за 2015 рік у розмірі 14344,98 грн., отже, таке зобов`язання є узгодженим (а.с54-56).

Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція №449).

Відповідно п. 2 р. VI Інструкція № 449 у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Згідно ст. 19-1 ПК України контролюючі органи виконують, окрім іншого, такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів; організовують інформаційно-аналітичне забезпечення та автоматизацію процесів адміністрування.

Згідно пункту 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України способом здійснення такого контролю є, крім іншого, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За змістом пп. 72.1.1.1 пп. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 цього Кодексу, інших звітних документах.

За приписами п. 74.1 ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.

З метою ведення оперативного обліку платежів до бюджету наказом Міністерства фінансів від 7 квітня 2016 року № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок № 422).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Згідно пункту 3 Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що Закон № 2464-VІ не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, наприклад зі сплати ЄСВ, а надавав можливість, на період антитерористичної операції, не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2019 року (справа № 360/137/19), від 25 жовтня 2019 року (справа № 805/432/17-а) та інших.

Суд вірно звернув увагу, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 200/6402/19-а визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 16.04.2019 року № Ф-87563-45 не в силу того, що позивачу вказану суму ЄСВ нараховано протиправно, а в силу того, що (станом на момент прийняття вказаного рішення) позивач звільнялась від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Отже, відповідні суми ЄСВ, виконання зобов`язання зі сплати яких позивачу було фактично лише відтерміновано, правомірно нараховані відповідачем в силу положень Закону № 2464-VІ, а не на підставі вимоги про сплату від 16.04.2019 року № Ф-87563-45, скасованої судом.

13.02.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», яким виключено п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ, а, отже, скасовано і право позивача не виконувати його зобов`язання зі сплати ЄСВ у встановлені строки (своєчасно) та у повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування позивачу фіскальним органом та відображення у інформаційної системи податкового органу єдиного внеску в сумі 11 659,98 грн. щодо позивача є правомірним, а позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 825/999/17 та від 26.02.2019 по справі № 805/4374/15-а не приймаються судом до уваги, оскільки обставини у цих справах не є тотожними обставинам у даній справі.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року по справі № 200/13799/19-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв