Справа № 640/9949/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Київ № 640/9949/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз"
до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (далі - позивач та/або ТОВ «Фактор Нафтогаз») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.03.2019 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві та стягнути на користь позивача судові витрати.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що грошове зобов`язання визначене у податковому повідомленні-рішенні від 15.07.2015 року № не є узгодженим, а відтак застосування відповідачем штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання є безпідставними.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у м. Києві здійснено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз», за наслідком якої складено акт від 21.02.2019 року №5477/26-15-12-13-20 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ «Фактор Нафтогаз» порушено граничні строки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачених пунктом 57.3 статті 57, пункту 203 Податкового кодексу України за податковим повідомленням-рішенням № від 15.07.2015 року.

На підставі наведених висновків контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.03.2019 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 165 127, 80 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), а податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Разом з цим, пункт 57.3 статті 57 ПК України визначає, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з акту перевірки, контролюючим органом застосовано штрафні санкції за порушення граничних строків сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, сума яких була визначена податковим повідомленням-рішення від № від 15.07.2015 року.

Між тим, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2015 року було предметом судового оскарження.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 року по справі №826/27183/15, в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.07.2015 року № та № відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.01.2019 року у справі №826/27183/15 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» задоволено частково.

Скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.05.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу №826/27183/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2020 року зупинено провадження в адміністративній справі №826/27183/15 до розгляду Касаційним адміністративним судом Верховного Суду адміністративної справи №640/7385/19.

Станом на час вирішення спору по суті рішення в адміністративній справі №826/27183/15 не прийнято.

Звідси слідує, що, зокрема, податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2015 року є не узгодженим.

Окрім цього, суд наголошує, що станом на час здійснення контролюючим органом камеральної перевірки - 21.02.2019 року, податкове повідомлення-рішення рішення № від 15.07.2015 року не набуло статусу узгодженого, оскільки постановою Верховного Суду від 17.01.2019 року, справу №826/27183/15, предметом якої є оскарження такого податкового повідомлення-рішення, направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Таким чином, як і станом на час здійснення камеральної перевірки, так і станом на час вирішення даної адміністративної справи податкове повідомлення-рішення № від 15.07.2015 року не набуло статусу узгодженого податкового зобов`язання, а тому висновок ГУ ДФС у м. Києві про порушення граничних строків сплати останнього є безпідставним.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню на його користь із відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-73, 77-78, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, б. 7, корпус 1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.03.2019 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

3. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, б. 7, корпус 1, ) суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2 476 (дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 92 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева