Справа № 260/1933/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2020 року м. Ужгород№ 260/1933/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача: Острик С.О.,

представник відповідача: Сатмарі Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області), в якому просить: 1. Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.04.2020 р. за № 2764-сг, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, (код цільового призначення згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.03) із земель, що розташовані на території Колочавської сільської ради Міжгірського району, Закарпатської області та скасувати цей наказ. 2. Визнати протиправним та скасувати Наказ від 23.04.2020 року № 2623-сг «Про включення до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах», Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. 3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області повторно розглянути клопотанням ОСОБА_1 від 26.03.2020 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель КВЦГІЗ 01.03, рілля, землі запасу, яка розташована за адресою: Колочавська сільська рада, Міжгірського району, Закарпатської області, кадастровий номер :02:008:0075 із прийняттям обґрунтованого і законного рішення за результатами його розгляду в установленому порядку, та з обов`язковим врахуванням висновків, наведених в мотивувальній частині судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 26.03.2020 року позивач звернувся в ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель КВЦГІЗ 01.03, рілля, землі запасу, яка розташована за адресою: Колочавська сільська рада, Міжгірського району, Закарпатської області, кадастровий номер :02:008:0075. Наказом ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 29.04.2020 року за №2764-сг позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у зв`язку з тим, що Наказом від 23.04.2020 року №2623-сг «Про включення до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах», вказані у клопотанні землі включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах. Позивач вважає таку відмову відповідача необґрунтованою та незаконною.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

17 червня 2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у задоволенні такого. Зазначає, що включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки розпорядником (відповідачем) до завершення торгів. У зв`язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам Земельного кодексу України (така включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону) Головне управління правомірно відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної.

23 червня 2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач наголошує на тому, що включення спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок право на яких підлягає продажу на земельних торгах виникло вже після отримання відповіді відповідача з переліком сформованих та зареєстрованих земельних ділянок, які можуть бути використані для ведення особистого селянського господарства та звернення позивача із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою (а саме, через 20 днів), а тому посилання відповідача на наказ ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 23.04.2020 року є безпідставним та протиправним. Зазначив, що будь-які підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації були відсутні.

22 липня 2020 року до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення в яких останній просить, окрім іншого, взяти до уваги висновки, викладені у постанові ВС від 28 травня 2020 року у справі №819/654/17.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення адміністративного позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні такого повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного:

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області з запитом на отримання інформації щодо вільних земельних ділянок для передачі у власність, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства на території Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області.

18 березня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області листом №Пі-46/0-111/0/63-20 повідомило позивачу, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру та за інформацією відділу у Міжгірському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 18.03.2020 №369/407-20-0.22 проведено інвентаризацію вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Колочавської сільської ради Міжгірського району, які можуть бути використані для ведення особистого селянського господарства. Серед таких, зокрема, ділянка з кадастровим номером :02:008:0075 (а.с.10).

26 березня 2020 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель КВЦГІЗ 01.03, рілля, землі запасу, яка розташована за адресою: Колочавська сільська рада, Міжгірського району, Закарпатської області, кадастровий номер :02:008:0075 (а.с.9).

29 квітня 2020 року наказом №2764-сг «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» ГУ Держгеокадастр у Закарпатській області відмовлено громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно з класифікацією видів цільового призначення земель - 01.03) із земель, що розташовані на території Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області (а.с.8). Підставою відмови зазначено, що вказані у клопотанні землі включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах наказом від 23.04.2020 року №2623-сг «Про включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Не погоджуючись з таким наказом відповідача та відмовою у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

На підставі п. «б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.

При цьому, з огляду на зміст п.п. «в» ч.3 ст.116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 7 ст.5 Закону України «Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003р. №742-IV, для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, однак за умови, якщо такого права вона не використала раніше.

Документальних доказів використання позивачем раніше такого права відповідач до суду не надав.

Згідно з ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до пунктів 1-3, підпунктів 13, 18, 19 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 листопада 2016 № 308 (зі змінами), Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Голова місцевої державної адміністрації координує діяльність Головного управління і сприяє йому у виконанні покладених на нього завдань.

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, дорученнями Віце-прем`єр-міністра України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань: розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Закарпатської області.

Згідно з пунктом 8 Положення у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.6, 7 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, отримавши заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства, відповідач, згідно з статтею 118 ЗК України, повинен був у місячний строк дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (видати відповідний наказ) або надати позивачу мотивовану відмову у наданні дозволу.

Оскаржуваний наказ мотивований посиланням на включення до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах.

Як вже зазначалось, Головне управління розглянуло клопотання позивача від 26.03.2020 року (вхідна реєстрація від 02.04.2020 № А-1709/0/17-20), про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, які розташовані за межами населеного пункту на території Колочавської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області.

За результатами розгляду клопотання позивача враховуючу всю наявну в Головному управлінні інформацію та враховуючи наказ від 23.04.2020 № 2623-сг «Про включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» а вказана в клопотанні земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, керуючись статтями 15, 33, 118, 122, 123, 136 Земельного кодексу України відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Підставою для відмови стало те, що відділ у Міжгірському районі Головного управління звернувся із клопотанням від 21.04.2020 № 539/407-20-0.22 до Головного управління щодо включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, до клопотання додано викопіювання з індексної кадастрової карти (плану) на якій відображено 27 (двадцять сім) земельних ділянок в тому числі і спірна земельна ділянка (а.с.35-36). За розглядом клопотання відділу у Міжгірському районі Головного управління прийнято оскаржуваний наказ Головного управління від 23.04.2020 № 2623-сг «Про включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» (а.с.72).

Частинами 1 та 4 статті 136 Кодексу встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає, зокрема, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості).

Згідно з частини третьої статті 135 Кодексу організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, або державний виконавець у разі виконання рішень, що підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Таким чином, положеннями Земельного кодексу України прямо передбачено заборону відчуження земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги. Водночас, виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забезпечує саме організатор земельних торгів, яким у спірних відносинах є відповідач, що здійснює реалізацію права державної власності на спірну земельну ділянку.

Отже, включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки розпорядником (відповідачем) до завершення торгів.

У зв`язку з невідповідністю місця розташування спірної земельної ділянки вимогам Земельного кодексу України (така включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону), суд дійшов висновку про те, що Головне управління правомірно відмовило позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної.

Така ж правова позиція Верховного Суду України викладена у постановах від 19.02.2019 № 815/905/17 та 13.07.2017 № 821/445/16.

Щодо посилань представника позивача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 28 травня 2020 року у справі №819/654/17 суд зазначає наступне.

У адміністративній справі №819/654/17 Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність з трьох підстав: у зв`язку із необхідністю дотримання прав (пільг) учасників АТО на території Устечківської сільської ради Заліщицького району в частині першочерговості відведення їм земельних ділянок; від органу місцевого самоврядування не отримано рішення про можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою на дану земельну ділянку; земельна ділянка, площею 2,000 га перебуває в складі масиву за кадастровим номером :01:001:0864 площею 4,5220 га, який включений до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу із земельних торгів. Разом з тим, листом № 29-19-0.25-239/105-17 від 31.05.2017 Відділ у Заліщицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області підтвердив, що ним не подавалось до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до 18.05.2017 клопотання для включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу їх права оренди на земельних торгах земельні ділянки із кадастровими номерами :01:001:0864; :01:001:0867; :01:001:0868. Аналогічну інформацію підтвердила Устечівська сільська рада.

Верховним Судом встановлено, що у справі №819/654/17 оскаржувані земельні ділянки не виставлялись і не виставлені на торги з продажу права оренди, у зв`язку з чим позов було задоволено.

Суд не може взяти до уваги висновки Верховного Суду, викладені у справі №819/654/17, оскільки у справі №260/1933/20 відповідачем надано належні та допустимі докази того, що оскаржувана земельна ділянка з кадастровим номером :02:008:0075 дійсно включена до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, що відповідно, виключає можливість задоволення клопотання позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою такої.

Отже, враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що Головне управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, на звернення позивача надало обґрунтовану та вичерпну відповідь.

З огляду на вищенаведене, суд не погоджується з висновком позивача про те, що відмова Головного управління не ґрунтується на законних підставах, чим порушує право на землю.

На переконання суду, наведені відповідачем підстави для прийняття спірних наказів узгоджується з приписами Земельного кодексу України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, а сама відмова відповідає вимогам, встановленим статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, у задоволенні вимог позивача слід відмовити.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність своїх дій та рішень.

Враховуючи надані сторонами на підтвердження своїх пояснень документи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 вересня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич