Справа № 160/10844/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

08.09.2020 року товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у якому просить:
- визнати протиправною та скасувати винесену головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. постанову про стягнення виконавчого збору, ВП № 61883547, винесену при примусовому виконанні наказу № 922/3792/19 від 24.03.2020 р., що виданий Господарським судом Харківської області у справі № 922/3792/19;
- визнати протиправною та скасувати винесену головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвою А.С. постанову про розмір мінімальних витрат, ВП № 61883547, винесену при примусовому виконанні наказу № 922/3792/19 від 24.03.2020 р., що виданий Господарським судом Харківської області у справі № 922/3792/19;
- зобов`язати Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) утриматися від вчинення будь-яких виконавчих дій по виконанню наказу Господарського суду Харківської області від 24.03.2020 р. у справі № 922/3792/19 та винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61883547 (в зв`язку зі сплатою суми боргу напряму стягувану);
- стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 253, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить постановити ухвалу, якою зупинити стягнення на підставі наступних виконавчих документів до моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі:
- постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.04.2020 р. ВП № 61883547 на суму 736 652, 99 грн., винесену при примусовому виконанні наказу № 922/3792/19, виданого 24.03.2020 р. Господарським судом Харківської області у справі № 922/3792/19;
- постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 73 665, 29 грн. від 16.07.2020 р. ВП № 61883547;
- постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 151, 00 грн від 16.07.2020 р. ВП № 61883547 .
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що 09.06.2020 року східним апеляційним господарським судом винесена постанова ,якою рішення господарського суду Харківської області від 24.02.2020 року залишено без змін, яке позивачем виконано в добровільному порядку. Проте ТОВ «Істрейт» отримано від головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) оскаржувані постанови, які на думку позивача, будуть виконані згідно з вимогами чинного законодавства та повернення коштів можливе лише в подальшому через нові судові процеси.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
При цьому, суд звертає увагу, що, у даному випадку, така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, суд не встановив, а позивач не надав докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову, зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження вчинення стягнення коштів з рахунків за оскаржуваними постановами, накладення арешту на кошти позивача тощо.
У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявником не доведено, що у разі незабезпечення позову - це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Ніколайчук

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя С.В.Ніколайчук

09.09.2020