Справа № 520/7430/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 р. Справа № 520/7430/2020
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 25.06.2020 року, просить суд:

- визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року у зменшеному розмірі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів) у розмірі 76 842,54 грн., з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з п. 5 Порядку № 1078 ( в редакції від 09.12.2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. Посадові оклади військовослужбовцям були встановлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких Інших осіб», набрала чинності з 01 січня 2008 року та діяла до моменту звільнення позивача. Тобто, як вважає позивач, грудень 2015 року не може вважатися базовим, оскільки у вказаному місяці збільшення грошового забезпечення відбулося не за рахунок зростання посадового окладу, а у зв`язку із додатковими видами грошового забезпечення, що підтверджується довідкою виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 09.01.2018 року №10/11.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з метою здійснення обрахунку розміру невиплаченої індексації за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів), позивач звернувся до ТОВ «АЖУР-ОБЛІК», яке здійснює діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту. На підставі наданих матеріалів ТОВ «АЖУР-ОБЛІК» опрацьовано розрахунок невиплаченої індексації за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів). Протягом грудня 2015 - грудня 2017 року розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, таємності позивача залишалися незмінними, що стверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №10/11 від 09.01.2018 року про нараховане позивачу грошового забезпечення. Зміна посадових окладів з урахуванням періоду проходження військової служби позивача відбулась 01.01.2008 року згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 і діяла до 01.03.2018 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. Відповідно місяцем підвищення тарифних ставок (окладів) для обрахунку індексації є січень 2008 року. Крім того, оскільки у грудні 2017 року відпрацьовано 26 днів, то індексація в такому випадку нараховується пропорційно відпрацьованим дням відповідно п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України № 1078 від 17.07.2003 р., в сумі 3690,92 грн. Згідно проведеного розрахунку величина приросту індексу споживчих цін у грудні 2017 року становила 241,7 %, сума нарахованої індексації за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів) і склала 76 842,54 грн. З огляду на наведене в позовній заяві та наданих уточненнях, слід дійти до обґрунтованого висновку про те, що відповідачем ненараховано та невиплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період 01.12.2015 р. - 26.12.2017 р. у розмірі 76 842,54 грн.

Крім того, відповідач має нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача до суду надійшов відзив на уточнений адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що Заяв чи клопотання стосовно нарахування індексації під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 від позивача не надходило, тому підстави для здійснення нарахування індексації позивачу відсутні. Крім того, Військова частина НОМЕР_1 є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних, коштів, відповідно до ст. 5 Бюджетного кодексу України, може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Бюджетних асигнувань на виплату індексації за вказаний позивачем період також по теперішній час до військової частини НОМЕР_1 не надходило, що унеможливлює провести з позивачем відповідні фінансові розрахунки згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Щодо заявленої суми індексації грошового забезпечення відповідач також зазначив, що базовим місяцем для проведення індексації є місяць прийняття на роботу (на військову службу), а саме серпень 2015 року. Обчислення індексу споживчих для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника, (військовослужбовця). Зміни до Порядку встановлення базового місяця для обчислення індексації для новоприйнятих працівників (військовослужбовців) в місяці підвищення посадових окладів (тарифних ставок) за посадою, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 та діють з грудня 2015 року. Отже посилання позивача, що базовий місяць для обчислення індексації за посадою, яку обіймав позивач з серпня 2015 року є січень 2008 року, є безпідставними. Керуючись Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, що діяв на момент призову позивача до Збройних Сил України, базовим місяцем для початку обчислення індексації є серпень 2015 року. Індекс споживчих цін, згідно офіційних даних, у період з серпня 2015 року до жовтня 2015 року не перевищував поріг індексації 101 % тому він обчислювався та не виплачувався. В листопаді 2015 року індекс споживчих цін перевищував поріг індекс 101% і становив 2,3% тобто 1378 грн.*2,3% - 31,69 грн. В період з грудня 2015 року квітень 2016 року індекс споживчих цін не перевищував поріг у 103%, таким чином позивачу за цей період індексація не нараховувалась. Отже сума індексації грошового забезпечення на момент звільнення позивача становить, з урахуванням що були відповідні фінансові призначення військової частини, склала 00,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , майор, проходив військову службу за контрактом у Збройних силах України з 1991 року по 26.12.2017 року, 19.12.2017 року наказом командувача військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 239 позивача звільнено у запас, зі списків частини виключений з 26.12.2017 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 139 від 26.12.2017 року.

Згідно копії посвідчення Серії НОМЕР_2 від 14.07.2015 року, позивач є учасником бойових дій.

02.11.2019 року позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою, в якій просив провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 2015 року по 26.12.2017 року.

Відповідач листом від 14.11.2019 року № 10/1429 повідомив позивача, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення, вона не входить до його складу і здійснюється у випадках, визначених законом та згідно з Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України .

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №520/1228/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 26 грудня 2017 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 26 грудня 2017 року.

Рішення набрало законної сили 04.03.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначив, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення суду нараховано та виплачено йому заборгованість на картковий рахунок.

Вважаючи, що за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року військовою частиною НОМЕР_1 була нарахована та виплачена лише поточна індексація, фіксована частина індексації не була врахована під час перерахунку та виплати за рішенням суду, що суттєво зменшує загальну суму індексації, 12.05.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, зокрема, нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення (врахувати фіксовану суму індексації) за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року.

Проте, листом військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 року № 10/849 повідомлено позивача на його заяву, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, не є обов`язковою складовою грошового забезпечення, не входить до його складу і здійснюється у передбачених законодавством випадках. Також повідомлено, що індексація грошового забезпечення виплачується до 01.12.2015 року та продовжувалася виплачуватись після 01.03.2018 року. Стосовно визначеного базового місяця виплати за 2008 рік зазначено, що базовим місяцем вважається місяць зарахування до списків особового складу військової частини.

Не погодившись з фактичною відмовою відповідача у проведенні перерахунку за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року та виплатою неповної суми індексації за цей період, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон №1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-XIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша статті 4 Закону №1282-XII).

Частинами першою-другою статті 5 Закону №1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону №1282-XII).

Як зазначено Верховним Судом у постановах від 19 червня 2019 року справа №825/1987/17, 20 листопада 2019 року справа №620/1892/19, 5 лютого 2020 року справа №825/565/17 індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. За відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, нарахування індексації грошового забезпечення здійснюється у встановленому КМУ порядку, а саме відповідно до Порядку №1078. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону №1282-XII, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

В статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» зазначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно з статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Отже. є спростованими висновки позивача, що індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення військовослужбовців

Зі змісту позовних вимог та заяви про уточнення позовних вимог слідує, що фактично позивач не згоден та вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №520/1228/19, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 26 грудня 2017 року (рішення набрало законної сили 04.03.2020 року), здійснено нарахування та виплату йому індексації у зменшеному розмірі, оскільки відповідачем невірно враховано базовий місяць підвищення тарифних ставок.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що базовим місяцем для проведення позивачу індексації є місяць прийняття його на військову службу - серпень 2015 року.

В свою чергу, позивач вважає, що при проведенні йому нарахування та виплати індексації за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року відповідач повинен врахувати базовим місяцем індексації січень 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів). В свою чергу, взяття військовою частиною НОМЕР_1 іншого місяця при проведенні позивачу індексації за відповідний період призвело до зменшення розміру індексації.

Позивач також зазначив, що постановою КМУ від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 року та втратила чинність 01.03.2018 року, встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців.

Крім того, застосувавши базовим місяцем індексації січень 2008 року позивачем самостійно здійснено розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року, сума якої за вказаний період склала 76 842,54 грн. та яку, на його думку, повинен виплатити відповідач.

Отже, в даному випадку спірним є саме питання визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2015 року по 26.12.2017 року.

Щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача, суд виходить з наступного.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).

Пунктом 2 Порядку №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується оплата праці (грошове забезпечення).

За змістом пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, виходячи з наведеного можна дійти висновку, що базовим місяцем при обчисленні індексу для проведення індексації грошового забезпечення слід вважати саме місяць підвищення розміру грошового забезпечення за рахунок зростання його постійних складових, зокрема, тарифних ставок (окладів) та якщо сума підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних складових менша від суми індексації, нарахованої відповідно до Порядку №1078, то місяць такого підвищення не вважається базовим і індексація продовжується. У разі ж порівняння суми підвищення заробітної плати та суми індексації при визначенні базового місяця береться грошове забезпечення в частині постійних складових в розрахунку за повний відпрацьований місяць.

Зі змісту відзиву на позов встановлено, що базовим місяцем для проведення позивачу індексації відповідач визначив місяць прийняття його на військову службу - серпень 2015 року.

Суд з цим не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В свою чергу, схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності з 01 січня 2008 року.

В подальшому після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

Таким чином, з січня 2008 року по березень 2018 року розміри посадових окладів військовослужбовців не змінювались, що виключало підстави для встановлення іншого (відмінного від січня 2008 року) базового місяця при проведенні індексації грошового забезпеченні у згаданий період.

Судом встановлено, що зі списків військової частини ОСОБА_1 був виключений з 26.12.2017 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 139 від 26.12.2017 року.

Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008 року, в тому числі в період перебування позивача на службі, що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації не відбувалося. Доказів підвищення посадового окладу позивача в серпні 2015 року, який визначено військовою частиною НОМЕР_1 базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за відповідний період, відповідачем також не надано.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення відповідно до Порядку №1078 є саме січень 2008 року, а не серпень 2015 року як визначено відповідачем, оскільки в період з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року (в тому числі в період перебування позивача на службі) вбачалась незмінність посадових окладів військовослужбовців.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів для виплати позивачу індексації за відповідний період, з огляду на наступне.

Згідно з статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у відповідача обов`язку щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивачу з врахуванням базового місяця січень 2008 року.

В позовній заяві позивач зазначив, що за його замовленням ТОВ «АЖУР-ОБЛІК», яке здійснює діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту (КВЕД 69.20), опрацьовано розрахунок невиплаченої індексації за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням січня 2008 року, як місяця підвищення тарифних ставок (окладів), сума якої склала 76 842,54 грн. На підтвердження такого розрахунку позивачем до суду надано розрахунок за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року, а також обґрунтування такого розрахунку.

Суд звертає увагу, що не вправі визначати конкретні суми індексації, яка підлягає виплаті позивачу, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум належить до компетенції відповідача. Відтак, позовні вимоги у частині зобов`язання відповідача виплатити позивачу суму індексації за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року у розмірі 76 842,54 грн., яку є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року, слід зазначити наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі по тексту - Закон України № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону України №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону України №2050-III).

Статтею 3 Закону України №2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону України №2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону України №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року по справі № 134/89/16-а, від 10 лютого 2020 року по справі № 134/87/16-а, від 05 березня 2020 року по справі №140/1547/19, яка відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні питання щодо зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу.

Таким чином, нарахування та виплата суми пенсії ставить первинною подією щодо компенсації втрати частини пенсії, яка нараховується та виплачується, відповідно, після та за результатом нарахування та виплати основної суми пенсії.

Суд зауважує, що у відзиві на позов представник відповідача зазначив, що в період з грудня 2015 року квітень 2016 року індекс споживчих цін не перевищував поріг у 103%, тому позивачу за цей період індексація не нараховувалась.

В листі військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2020 року № 10/849 на звернення позивача повідомлено, що індексація грошового забезпечення виплачується до 01.12.2015 року та продовжувалася виплачуватись після 01.03.2018 року.

В той час, в позовній заяві позивач зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №520/1228/19 (набрало законної сили 04.03.2020), яким, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 26 грудня 2017 року, військовою частиною НОМЕР_1 нараховано та виплачено йому заборгованість з індексації на картковий рахунок.

Проте, матеріали справи не містять доказів виплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після та за результатом нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням базового місяця січня 2008 року відповідачем не буде нараховано та виплачено компенсацією за несвоєчасну виплату індексації за відповідний період.

Отже, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Суд звертає увагу, що в разі незгоди з (не) нарахуванням та (не) виплатою військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2015 року по 26 грудня 2017 року на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №520/1228/19, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 не позбавлений права звернутися до адміністративного суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними дій, бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень (відповідачем) на виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 139 КАС України не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 134, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.3 Прикінцевих положень, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 26 грудня 2017 року з врахуванням базового місяця індексації січень 2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Обчислення строків оскарження рішення суду здійснюється з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя Шевченко О.В.