Справа № 400/1496/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 р. № 400/1496/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі-позивач) до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльність Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;

- зобов`язання Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області розглянути мою заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер :03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з прийняттям відповідного рішення.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконаня ухвали суду від 13.04.2020 року позивачкою до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано уточнену позовну заяву із зазначенням в її прохальній частині способу захисту свого права у відповідності до вимог статті 5 КАС України; із зазначенням своєї адреси електронної пошти та свого номеру засобу зв`язку, в якій просила:

визнати протиправною відмову Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області у задоволенні клопотання ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 34,4633 га, кадастровий номур :03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області;

зобов`язати Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності площею 34,4633 га, кадастровий номер :03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області з прийняттям рішення у відповідності до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою від 30.06.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/1496/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Радсадівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області протиправно відмовлено їй у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, пославшись при цьому на підстави, котрі не зазначені в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. З огляду на таке, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 18.08.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач в квітні 2019 року звернулася до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення із земель державної власності сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Листом від 20.05.2019 року № ІІІ-115-02-17-19 «Про розгляд заяви» відповідач повідомив позивачу, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0370 перебуває у резерві сільської ради, на підставі рішення №7XIV позачергової сесії VIII скликання від 27.02.2019 року.

Позивач повторно 15.11.2019 року звернулася до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення із земель державної власності сільськогосподарського призначення у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Листом від 03.01.2020 року № 14-391-02-17-19 відповідач відмовив позивачу в наданні їй дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки 20.12.2019 року на пленарному засіданні сільської ради XXI чергової сесії VIII скликання, рішення по заяві про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не прийнято (відмовлено), так як рішенням XIV сесії Радсадівської сільської ради від 27.02.2019 року №7 "Про резервування земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Радсадівської сільської ради", земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0370 знаходиться в резерві Радсадівської сільської ради.

Не погоджуючись з листом Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 116 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що такими встановлені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність. За результатами розгляду поданих заяв визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову.

При цьому, встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року (справа № 545/808/17), від 20 вересня 2018 року (справа 804/5597/15), від 23 листопада 2018 року (справа 296/10121/17).

При цьому, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як видно з матеріалів справи, відповідач листом від 03.01.2020 року № 14-391-02-17-19 повідомив позивачу, що 20.12.2019 року на пленарному засіданні сільської ради XXI чергової сесії VIII скликання, рішення по заяві про надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не прийнято (відмовлено), так як рішенням XIV сесії Радсадівської сільської ради від 27.02.2019 року №7 "Про резервування земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Радсадівської сільської ради", земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0370 знаходиться в резерві Радсадівської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами першою і другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

При цьому суд зауважує, що спірним рішенням, оформленим листом від 03.01.2020 року № 14-391-02-17-19, всупереч вказаним нормам за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на бажану земельну ділянку на засіданні сільської ради не було прийнято рішення в розумінні статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Таким чином, відсутність належним чином оформленої відмови Радсадівської сільської ради про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, вказує на те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Відтак, відсутність належним чином оформленого за результатами пленарного засідання рішення сільської ради про не надання або надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, свідчить про допущення сільською радою протиправної бездіяльності.

За викладених обставин, оскільки в спірному випадку мала місце не відмова, а саме протиправна бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на пленарному засіданні у відповідності до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд керуючись приписами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за доцільне частково задовольнити позовні вимоги, шляхом визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття рішення за клопотанням позивача від 15.11.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер 482480700:03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, а також зобов`язання розглянути повторно зазначене клопотання з урахуванням висновків суду.

Водночас суд зауважує, що під час повторного розгляду заяви позивача та дотримуючись порядку надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, встановленого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач, за умови встановлення відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу (якими є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку), повинен за заявою позивача прийняти рішення про надання такого дозволу. Натомість відмовляючи у наданні дозволу відповідач зобов`язаний навести усі підстави для відмови з посиланням на норми законодавства, якими такі підстави встановлені.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправною бездіяльності Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер 482480700:03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області та зобов`язання Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер 482480700:03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Миру, 5, Радсад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160, ідентифікаційний код 04375636) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер 482480700:03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Зобов`язати Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 листопада 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2,00 га кадастровий номер 482480700:03:000:0370, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Миру, 5, Радсад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160, ідентифікаційний код 04375636) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840, 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 08.09.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва