Справа № 200/6963/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 р. Справа№200/6963/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 19 червня 2020 року № 71 щодо відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до частин першої, другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків від суми чинної місячної заробітної плати позивача на посаді прокурора відділу ювенальної юстиції Прокуратури Донецької області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою Прокуратури Донецької області від 05 червня 2020 року № 18-85-786.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років через відсутність пільгового стажу; позивач вважає, що стаж роботи за вислугу років за відомостями довідки прокуратури та станом на 12 червня 2020 року (день звернення із заявою) є достатнім та становить 31 рік 08 місяців 29 днів, а стаж на посадах прокурорів - 15 років 02 місяці 27 днів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Після усунення недоліків ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09 вересня 2020 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність у позивача необхідного стажу за вислугу років та на посадах прокурорів; вважає, що стаж роботи за вислугу років становить 15 років 02 місяці 16 днів, а стаж на посадах прокурорів - 7 років 11 місяців 26 днів.

10 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання від позивача про надання для ознайомлення матеріалів справи з метою підготовки відповіді на відзив. В аспекті цього клопотання суд зазначає, що ознайомлення з матеріалами справи є правом позивача, яке може бути реалізовано і після прийняття рішення у справі, і це не буде порушувати прав позивача, оскільки надання відповіді на відзив у справах, які розглядаються в порядку статті 263 КАС України, положеннями вказаного Кодексу не передбачено. Крім того, суд звертає увагу позивача на місячний строк розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , та працюючим пенсіонером за віком з 2017 року.

12 червня 2020 року позивач звернулась до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», надавши заяву, копію диплому серії НОМЕР_2 від 30 червня 2004 року, витяг з послужного списку від 07 листопада 2019 року, довідку про стаж роботи в органах прокуратури № 11-200вн-20 від 01 червня 2020 року, довідки про складові заробітної плати № 18-85-784, № 18-85-785 та № 18-85-786 від 05 червня 2020 року.

Рішенням № 71 від 19 червня 2020 року позивачеві відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки стаж роботи позивача за вислугу років становить 15 років 02 місяці 16 днів, замість потрібних 24 років 6 місяців; стаж роботи на посадах прокурорів - 7 років 11 місяців 26 днів, замість необхідних 14 років 06 місяців.

При цьому оскаржуване рішення не містить обґрунтувань, які саме періоді враховано, а які ні. У відзиві відповідач частково конкретизує, що до стажу роботи позивача за вислугу років враховано періоди з 16 березня 2005 року по 05 червня 2012 року на інших посадах, які враховуються при визначенні стажу за вислугу років, та з 06 червня 2012 року по 31 травня 2020 року на посадах прокурорів.

Отже, спірними у цій справі є 2 питання: 1) наявність у ОСОБА_1 стажу роботи за вислугу років не менше ніж 24 роки 6 місяців та 2) стажу роботи безпосередньо на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах прокуратури, є Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII).

Абзацами 1, 11 частини першої статті 86 Закону № 1697-VII встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

З аналізу цієї норми суд вбачає, що для призначення пенсії за вислугу років необхідно встановити дві умови: 1) наявність стажу за вислугу років не менше 24 років 6 місяців та 2) стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Записом № 1 першої трудової книжки серії НОМЕР_3 за номером 0231207 від 26 січня 1976 року встановлено, що ОСОБА_1 22 січня 1976 року прийнята на роботу складачки у цех № 9 у Донецький меблевий комбінат, записом № 2 - 26 жовтня 1976 року звільнена за власним бажанням;

записом № 3 - 06 жовтня 1977 року прийнята на роботу няні у яслі-садодок № 260 Калінінського РайОНО, записом № 4 - 01 березня 1978 року звільнена за власним бажанням;

записом № 5 - 13 березня 1978 року прийнята на роботу няні у яслі-сад № 182, записом № 6 05 липня 1978 року звільнена за власним бажанням;

записом № 7 - 29 липня 1978 року прийнята підмінною кухонною робітницею у ресторан «Полет» Донецького тресту ресторанів, записом № 8 - 07 вересня 1978 року позивач переведена на посаду складальниці посуду у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », записом № 9 - 05 листопада 1979 року звільнена за власним бажанням;

записом № 10 - 14 березня 1980 року прийнята на посаду білетного касира у Донецький автовокзал, записом № 11 - 24 грудня 1981 року звільнена за власним бажанням;

записом № 12 - 25 березня 1982 року прийнята комплексною пріємницею у Авмросієвський райбиткомбінат, записом № 13 - 01 грудня 1983 року звільнена за власним бажанням.

Записом № 1 (на сторінці 2) другої трудової книжки серії УКР за номером 1270440 встановлено, що ОСОБА_1 10 липня 1983 року прийнята у члени колхозу у колхоз 40 років Жовтня Авмросієвського района, записом № 2 - 01 липня 1985 року звільнена за власним бажанням;

записом № 1 (на сторінці 6) - 20 липня 1983 року прийнята диспетчером у колхоз 40 років Жовтня Авмросієвського района, записом № 2 - 02 вересня 1983 року переведена на посаду завхозу у дитячому садку, записом № 3 - 01 липня 1985 року звільнена за власним бажанням, наказ № 7 від 26 червня 1985 року.

Записом № 1 третьої трудової книжки НОМЕР_4 від 24 січня 2001 року встановлено, що ОСОБА_1 01 липня 1985 року прийнята на посаду секретаря суду до Артемівського районного суду, записом № 2 - 04 вересня 1985 року переведена на посаду секретаря судового засідання, записом № 3 - 13 вересня 1988 року звільнена з посади за власним бажанням.

Записом № 4 встановлено, що позивач 13 вересня 1988 року прийнята на посаду завідуючої канцелярії прокуратури району, записом № 5 - 03 червня 1996 року у зв`язку зі зміною структури органів прокуратури переведена спеціалістом 2 категорії з 3 рангом державного службовця, записом № 6 - 12 квітня 2000 року прийнята на посаду завідуючої підрозділом з обліку та доставки документів, записом № 7 - 09 березня 2004 року призначено спеціалістом 1 категорії з 11 рангом державного службовця.

Записами № 8, 9 встановлено, що 16 березня 2005 року позивача звільнено з посади спеціаліста 1 категорії та призначено на посаду старшого помічника прокурора району; записом № 10 - 08 червня 2006 року переведено помічником прокурора району, записом № 11 - 25 липня 2006 року переведено старшим помічником прокурора району.

Записом № 13 встановлено, що 06 червня 2012 року позивача у зв`язку з частковою зміною структури та штатного розпису прокуратури Донецької області призначено старшим прокурором прокуратури району, записом № 14 - 27 березня 2013 року переведено старшим прокурором Іловайської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, записом № 15 - 31 жовтня 2014 року переведено заступником Іловайського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, записом № 16 - 12 грудня 2014 року - переведено старшим прокурором відділу захисту прав і свобод громадян та інтересів держави управління правозахисної діяльності, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту, записом № 17 - 17 січня 2015 року переведено прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні, запобігання і протидії корупції у сфері транспорту прокуратури Донецької області, записом № 18 - 01 жовтня 2015 року переведено прокурором відділу ювенальної юстиції, де працює по теперішній час.

Відомості третьої трудової книжки НОМЕР_4 від 24 січня 2001 року в частині періоду роботи в органах прокуратури кореспондуються з довідкою Прокуратури Донецької області від 21 червня 2020 № 11-200вн-20, відповідно до якої стаж роботи ОСОБА_1 в органах прокуратури за період з 13 вересня 1988 року по 01 червня 2020 року складає 31 рік 08 місяців 18 днів.

Із аналізу наведених даних трудових книжок, ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії стаж роботи та відзиву відповідача суд вбачає, що до стажу за вислугу років відповідачем не враховано:

усі періоди роботи, зазначені у трудових книжках серії НОМЕР_3 за номером 0231207 від 26 січня 1976 року, серії УКР за номером 1270440;

періоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_4 від 24 січня 2001 року, на посадах секретаря суду (секретаря судового засідання) та завідуючої канцелярії прокуратури, спеціаліста 2 категорії, завідуючої підрозділом з обліку та доставки документів прокуратури, спеціалістом 1 категорії, у зв`язку з чим за відомостями оскаржуваного рішення стаж роботи позивача за вислугу років становить 15 років 02 місяці 16 днів.

Перевіряючи правомірність вказаних висновків, суд виходив з наступного.

Частиною шостою статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

У періоди роботи, зазначені у трудових книжках серії НОМЕР_3 за номером 0231207 від 26 січня 1976 року, серії УКР за номером 1270440, позивач не обіймала посади, які визначені частиною шостою статті 86 Закону № 1697-VII, а тому вони правомірно не зараховані відповідачем до стажу за вислугу років.

Абзацом 3 частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах […] державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою.

При аналізі та застосуванні цієї норми судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 464/7474/16-а, відповідно до якої умовою зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з статтею 86 Закону № 1697-VII, часу роботи на посадах державних службовців, є як наявність кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для такої посади, так і фактична наявність у особи, що займає таку посаду, вищої юридичної освіти. Тобто, час роботи на посадах державних службовців, які займають особи без вищої юридичної освіти, не може бути зарахованим до вказаної вислуги років.

Викладена позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 14 березня 2017 року у справі № 344/11838/14-а, згідно з якими до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, не може зараховуватися трудова діяльність на посаді державного службовця, кваліфікаційні умови якої (посади) не вимагали від особи, яка її обіймала, вищої юридичної освіти, а особа, як фактично її обіймала, такої освіти не мала; чи коли через якийсь час на підставі нормативного регулювання такі умови до згаданої посади були запроваджені, а особа, яка продовжувала її обіймати, здобула вищу юридичну освіту; або містить такі умови, але особа, яка обіймала посаду державного службовця, не мала відповідної освіти чи мала спеціальну, гуманітарну чи іншу вищу освіту, але не юридичну, тощо, а також судовою практикою (постанови від 20 лютого 2019 року у справі № 752/25808/17, від 26 березня 2019 року у справі № 857/1615/19).

Судом встановлено, що у період роботи з 01 липня 1985 року по 13 вересня 1988 року позивач займала посади секретаря судового засідання (секретаря суду), які відносяться до посад державної служби, але на час їх зайняття позивачем законодавство не встановлювало кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для таких посад. Така кваліфікаційна вимога введена лише Типовою посадовою інструкцією секретаря судового засідання місцевого загального суду, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 липня 2005 року № 86. Крім того, вищу юридичну освіту позивач отримала поза межами спірного періоду - у 2004 році, що підтверджується копією диплома НОМЕР_2 від 30 червня 2004 року.

У період роботи з 14 вересня 1988 року по 15 березня 2005 року на посадах завідуючої канцелярії прокуратури, спеціаліста 2 категорії, завідуючої підрозділом з обліку та доставки документів прокуратури, спеціалістом 1 категорії позивач також займала посади державної служби як працівник органів прокуратури, але законодавство не встановлювало кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти для таких посад. У цей період частково, а саме з 30 червня 2004 року позивач вже мала вищу юридичну освіту, але ця обставина не впливає на зарахування чи незарахування цього періоду до стажу за вислугу років, оскільки до самих посад законодавство не встановлювало кваліфікаційних вимог у вигляді вищої юридичної освіти.

Отже, з огляду на наведений аналіз абзацу 3 частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII та встановлені обставини справи періоди роботи позивача з 01 липня 1985 року по 13 вересня 1988 року на посаді секретаря судового засідання (секретаря суду) та з 14 вересня 1988 року по 15 березня 2005 року на посадах завідуючої канцелярії прокуратури, спеціаліста 2 категорії, завідуючої підрозділом з обліку та доставки документів прокуратури, спеціалістом 1 категорії не підлягають до зарахування до стажу роботи за вислугу років.

Абзацом 8 частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Відповідно до частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

При аналізі та застосуванні цих норм судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 727/5118/16-а, відповідно до якої відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не підлягає зарахуванню до стажу за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону № 1697-VII, якщо особа на час виходу у відпустку не працювала на прокурорських та інших посадах, передбачених статтею 86 Закону № 1697-VII, які дають право на призначення спірної пенсії.

За відомостями ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії позивач перебувала у такій відпустці у період з 25 грудня 1981 року по 24 березня 1982 року, коли не працювала на прокурорських та інших посадах, передбачених статтею 86 Закону № 1697-VII, які дають право на призначення спірної пенсії, а тому цей період правомірно не зараховано до стажу за вислугу років.

Без врахування вищезазначених періодів роботи стаж роботи за вислугу років за даними ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії становить 15 років 02 місяці 16 днів, що за умовами абзаців 1, 11 частини першої статті 86 Закону № 1697-VII недостатньо для стажу за вислугу років (24 років 6 місяців).

Другою необхідною умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Із аналізу даних трудової книжки та ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії суд вбачає, що до стажу роботи на посадах прокурорів відповідачем не враховано періоди роботи позивача на посадах помічника та старшого помічника прокурора району за період з 16 березня 2005 року по 05 червня 2012 року.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII (у редакції, чинної до 20 травня 2012 року у зв`язку з внесенням змін Законом України від 13 квітня 2014 року № 4652-VI) поняття «прокурор» включає до себе, у тому числі, і посади старших помічників та помічників прокурорів.

У подальшому законодавство не передбачає посад старших помічників та помічників прокурорів, у зв`язку з чим 06 червня 2012 року позивача з причин часткової зміни структури та штатного розпису прокуратури Донецької області призначено старшим прокурором прокуратури району.

З огляду на вказане період роботи з 16 березня 2005 року по 05 червня 2012 року на посадах помічника та старшого помічника прокурора району підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах прокурорів.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії стаж роботи за період з 16 березня 2005 року по 05 червня 2012 року становить 7 років 2 місяця 26 днів, а сумарно з періодом з 06 червня 2012 року по 31 травня 2020 року на прокурорських посадах, врахування якого сторонами не оспорюється, стаж роботи на посадах прокурорів становить 15 років 02 місяці 16 днів, що відповідає умовам абзаців 1, 11 частини першої статті 86 Закону № 1697-VII в частині стажу на прокурорських посадах (14 років 6 місяців).

Проте, наявність лише однієї із необхідних умов (стажу на посадах прокурорів) не надає позивачеві права на перехід на пенсію за вислугу років з підстав відсутності другої умови стажу за вислугу років.

Враховуючи те, що відповідачем невірно визначено стаж на посадах прокурорів, то позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 19 червня 2020 року № 71 щодо відмови в переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до частин першої, другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягають задоволенню.

З огляду на відсутність права на перехід на пенсію за вислугу років позовні вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків від суми чинної місячної заробітної плати позивача на посаді прокурора відділу ювенальної юстиції Прокуратури Донецької області, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується довідкою Прокуратури Донецької області від 05 червня 2020 року № 18-85-786, задоволенню не підлягають.

З метою правильного визначення стажу на посадах прокурорів та, у свою чергу, ефективного захисту прав позивача суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає, що належним способом захисту буде зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 червня 2020 року з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. […].

Судом встановлено, що згідно з квитанцією позивачем сплачено судовий збір у сумі 840, 80 грн.

З огляду на це частина суми сплаченого судового збору підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 71 від 19 червня 2020 року Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років відповідно до частин першої, другої статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: площа Соборна, б. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про переведення з пенсії за віком на пенсію за вислугу років від 12 червня 2020 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; місцезнаходження: площа Соборна, б. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська