Справа № 540/1841/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1841/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 05.12.2017 р. № 79 в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу час роботи при відбуванні покарання у Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» за період з серпня 1979 року по грудень 1988 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області вирішити питання щодо зарахування до страхового стажу час роботи при відбуванні покарання у Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» за період з серпня 1979 року по грудень 1988 року.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача час його роботи при відбуванні покарання у Державній установі «Північна виправна колонія (№90)» за період з серпня 1979 року по грудень 1988 року, оскільки робота в`язнів зараховується до стажу за умови сплати страхових внесків. Пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення, не здійснив перевірку сплати установою, в якій позивач відбував покарання, страхових внесків за спірний період. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач не погоджується із заявленими вимогами, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що у наданій Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації довідці зазначено, що за період відбування покарання позивачем нарахування та утримання внесків із заробітної плати до ПФУ не проводилось. Вказане також підтверджується довідкою виданою ДУ«Північна виправна колонія (№90)». На підставі викладеного, прийняте рішення є законним та скасуванню не підлягає.

Дослідивши письмові докази по справі, зокрема заяви по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 06.09.2017 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до протоколу № 79 від 05.12.2017 р. засіданням комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення відмовлено позивачеві в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV за відсутності необхідного страхового стажу 15 років згідно наданих документів.

Комісією зокрема встановлено, що до страхового стажу позивача не підлягають зарахуванню періоди роботи під час відбування покарання з 06.07.1978 р. по 21.11.1989 р.

Відтак, загальний трудовий стаж позивача складає 9 років 1 місяць 11 днів.

До такого висновку пенсійний орган дійшов на підставі документів наданих позивачем, зокрема довідки Південного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 30.06.2017 р. № 6.1/297-17/с-235, яка містить інформацію стосовно того, що нарахування та утримання із заробітної плати внесків, а також перерахування внесків у період з 06.07.1978 р. по 21.11.1989 р. у Пенсійний фонд не проводилося. Виходячи з того, що згідно з ч. 3 ст. 122 Кримінально - виконавчого кодексу України період роботи засуджених у тому числі з 06.07.1978 р. по 21.11.1989 р., що відбували покарання не зараховується в трудовий стаж, архівні данні в установі не зберігаються.

14.01.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перегляд його заяви про призначення пенсії за віком.

Додатково подав довідку про заробіток для обчислення пенсії від 13.04.2018 № 28/3.1-2958, яка видана ОСОБА_1 . Державною установою «Північна виправна колонія (№90)», відповідно до якої, відрахування до Пенсійного фонду у період з 1978 р. по 1989 р. не проводились.

Листом від 30.01.2019 р. позивача повідомлено, що рішення з приводу заявленого ним питання вже приймалось, період роботи під час відбування покарання у ДУ «Північна виправна колонія (№90)» не підлягає зарахуванню до стажу, оскільки за цей період страхові внески не сплачувались.

Таким чином, спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із відмовою зарахувати позивачеві до страхового стажу періоди роботи під час відбування покарання з 06.07.1978 р. по 21.11.1989 р., і позивач оскаржує рішення про відмову від 05.12.2017 р. № 79 саме в цій частині.

За змістом позову, позивач також зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваного рішення не дослідив питання щодо наявності у нього пільгової вислуги, проте вимога про скасування рішення з такої підстави відсутня, а тому суд не досліджує це питання, оскільки воно не є предметом спору.

Вирішуючи даний спір суд керувався наступними нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 50 Виправно-трудового кодексу України (в редакції чинній на час відбування ОСОБА_1 покарання у місцях позбавлення волі) час роботи засуджених у період відбування ними покарання у вигляді позбавлення волі до трудового стажу не зараховується, крім випадків, спеціально передбачених у законі.

Згідно з п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Таким чином, суд робить висновок, що зарахування до страхового стажу роботи під час перебування громадянина в місцях позбавлення волі можливе лише у разі сплати ним страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З 1 січня 2004 втратив чинність Виправно-трудовий кодекс України, частиною 2 ст. 53 якого передбачалось, що відрахування із заробітку або іншого доходу, нарахованого засудженим, провадяться з дотриманням такої черговості: прибутковий податок; вартість харчування, одягу, взуття, білизни, комунально-побутових та інших наданих їм послуг; за виконавчими листами та іншими виконавчими документами, крім стягнення аліментів на неповнолітніх дітей; відшкодування матеріальних збитків, заподіяних засудженими державі під час відбування покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кримінально-виконавчого кодексу України час роботи засуджених у період відбування ними покарання у виді позбавлення волі зараховується у стаж роботи для призначення трудової пенсії після звільнення за умови сплати ними страхових внесків до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, передбачених законодавством.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2004 року встановлено можливість зарахування до страхового стажу особи, який враховується при призначенні їй пенсії, періоду відбування покарання у відповідному закладі обмеження чи позбавлення волі за наявності сукупності двох умов: 1) підтвердження трудового стажу особи відповідною довідкою; 2) сплата особою страхових внесків протягом такого періоду.

Пунктом 12 абз. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" встановлено, що робота в`язнів підтверджується довідкою МВС і довідкою про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, за період роботи позивача під час відбування покарання, страхові внески не сплачувались, що свідчить про відсутність підстав для зарахування даного періоду роботи до страхового стажу ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд не приймає обґрунтування позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення про відмову з підстави нездійснення пенсійним органом перевірки сплати страхових внесків за спірний період, оскільки під час прийняття такого рішення відповідач керувався офіційною інформацією наданою відповідною державною установою, тому твердження щодо відсутності доказів несплати страхових внесків є безпідставним.

Щодо неврахування відповідачем довідки від 13.04.2018 р. про заробіток для обчислення пенсії, суд зазначає, що така довідка була надана позивачем при зверненні із заявою про перегляд питання щодо призначення пенсії, тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення, тому відповідач не міг її прийняти до уваги під час розгляду заяви про призначення пенсії. Крім того, слід зазначити, що зазначена довідка не містила нової інформації, у ній також зазначено, що відрахування до пенсійного фонду не проводилися.

Позивач зазначає, що період його роботи під час відбування покарання підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, суд з цього приводу зазначає, що відповідач не ставить під сумнів сам факт роботи позивача у спірному періоді, спірним питанням є сплата страхових внесків за вказаний період.

Виходячи з того, що на час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з серпня 1979 р. по грудень 1988 р. у відповідача була наявна інформація щодо несплати страхових внесків за вказаний період роботи позивача, і в подальшому, при повторному зверненні, позивачем таку інформацію було підтверджено довідкою про заробіток для обчислення пенсії, визнавати протиправним рішення ГУ ПФУ в Херсонській області № 79 від 05.12.2017 р. в цій частині немає підстав.

Доказів сплати страхових внесків за спірний період роботи позивачем не надано.

З огляду на викладене, пенсійний орган при прийнятті оскаржуваного рішення в частині відмови у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи під час відбування покарання у ДУ «Північна виправна колонія (№90)» діяв у межах своїх повноважень та на підставі закону, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись статтями 242 - 246 КАС України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 112010201