Справа № 160/2533/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/2533/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. (суддя Ільков В.В.) в адміністративній справі № 160/2533/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову відповідача у розгляді заяви позивача про поновлення виплати пенсії викладену у відмові від 13.02.2020 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути відповідну заяву позивача про поновлення виплати пенсії подану 15 січня 2020 року та винести рішення щодо призначення виплати пенсії, відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що по досягненню пенсійного віку та наявності 37 років страхового стажу, їй була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон. Перед виїздом за кордон позивач мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . 08.03.1998 року ОСОБА_1 виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Починаючи з 1998 року і станом на день подання цього позову, позивач призначеної за законом пенсії не отримує. 15.01.2020 року законний представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, звернувся до Пенсійного фонду із заявою про поновлення виплат пенсії за віком позивачу. Проте, 13.02.2020 року представником позивача було отримано відмову Пенсійного фонду, яка викладена у листі за №531/02.16-20 від 13.02.2020 року, у відповідності до якої, позивачу було відмовлено у розгляді питання щодо призначення їй пенсії, на тих підставах, що позивачем не були дотримані вимоги особистого звернення про поновлення пенсії, а її представники, які діють на підставі нотаріально посвідченої та апостильованої довіреності, не мають законних повноважень подати до Пенсійного фонду її особисту заяву про поновлення пенсії, а також те, що у позивача відсутня реєстрація на території України за місцезнаходженням відповідача, що відповідно є достатньою підставою для відмови їй у поновленні пенсії. Також Пенсійний фонд зазначив про те, що відсутність міжнародної пенсійної угоди між Україною та Ізраїлем не дозволяє відповідачу здійснити поновлення пенсії. Не погодившись, із вищевказаною відмовою Пенсійного фонду у здійсненні поновленні пенсії позивачу, та відповідно протиправним рішенням Пенсійного фонду, викладеного у листі №531/02.16-20 від 13.02.2020 року щодо відмови у поновлені та виплаті пенсії за віком позивачу, законний представник позивача звернувся до суду із цим позовом за захистом порушених прав позивача на належне її соціальне забезпечення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2020 р. відкрито спрощене позовне провадження.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року, позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не поновлення пенсії ОСОБА_1 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у поновленні пенсії, яке викладене у листі від 13.02.2020 року №531/02.16-20. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 15.01.2020 року, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 р. в частині дати, з якої має бути поновлена пенсія та зазначити, що пенсія повинна бути поновлена з 07.10.2009.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог залишити без змін.

Сторони, належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, до суду не прибули, направили письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України. По досягненню пенсійного віку та наявності 37 років страхового стажу, позивачу була призначена пенсія за віком, яка виплачувалась їй до виїзду за кордон, що також не заперечується позивачем. Перед виїздом за кордон позивач мешкала за адресою: АДРЕСА_1 . 08.03.1998 позивач виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де вона була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Зі змісту адміністративного позову судом першої інстанції встановлено, що починаючи з 1998 року і станом на час звернення до суду позивач, призначеної по закону, пенсії не отримує. 15.01.2020 через представника ОСОБА_2 , позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення та здійснення виплати їй пенсії. 13.02.2020 представником позивача отримано відмову Пенсійного фонду, яка буда викладена у листі за №531/02.16-20 від 13.02.2020, згідно якого Пенсійний фонд повідомив про те, що згідно наданих для поновлення пенсії документів, позивач постійно мешкає в Ізраїлі, про що свідчить посвідчення особи, копію якого додано до заяви про поновлення виплати пенсії від 15.01.2020 вих. №257. На сьогоднішній день між Україною та державною Ізраїль не укладено ні міжнародних (багатосторонніх) договорів, ні двосторонніх міжнародних договорів, ні міжурядових договорів, ні міжвідомчих договорів з питань праці, зайнятості та соціального забезпечення. Також, вказали про те, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений Поставною правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (із змінами), обумовлює особисте надання заяви про поновлення виплати пенсії органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) заявника. До заяви про поновлення виплати пенсії додається документ про місце проживання (реєстрації). Також зазначили, що враховуючи той факт, що позивач звернулася за поновленням виплати пенсії не особисто і не надала документів, які б підтверджували постійне місце проживання (реєстрації) в Україні, для розгляду заяви від 15.01.2020 року про поновлення виплати пенсії позивачу законних підстав не має.

Задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у поновленні пенсії, яке викладене у листі від 13.02.2020 року №531/02.16-20. Суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 15.01.2020 року, відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач вважає, що поновлення виплати пенсії має бути здійснено з 07 жовтня 2009 р., тобто з часу ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009.

Колегія суддів зазначає наступне.

Постановою від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 08.11.2015 у справі № 21-5653а15, від 12.04.2016 у справі № 462/9427/13-а, від 08.06.2016 у справі № 505/2135/14-а та від 11.10.2016 у справі № 404/4541/15-а, про те, що виниклі спори щодо поновленням виплати раніше призначених пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009№ 25-рп/2009 мають вирішуватися з урахуванням норм процесуального права статей 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2015).Велика Палата дійшла висновку, що ст. 99, 100 КАС України (у редакції, чинній до 15.12.2017) не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку поновленням виплати раніше призначених (нарахованих) пенсій громадянам України, які проживають за її межами, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009. Зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком. Також Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що поновлення виплати пенсії має відбуватись саме з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-ІУ в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі.

Таким чином, з 07.10.2009 порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. в адміністративній справі № 160/2533/20 змінити, зазначивши дату поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 - з 07 жовтня 2009 року.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 р. в адміністративній справі № 160/2533/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 08 вересня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук