Справа № 823/1606/17
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1606/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

За участю представника позивача: Аполонова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач) щодо проведення стосовно позивача документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27.05.2015 до 28.04.2017 згідно з наказами від 18.04.2017 №653 і від 28.04.2017 №745 та оформлення її результатів актом від 02.06.2017 №231/23-00-13-03/ НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що спірна перевірка здійснена за відсутності підстав передбачених ст.78 Податкового кодексу України, без вручення наказу про призначення перевірки та акту, складеного за її наслідками, що унеможливило надання позивачем обґрунтованих заперечень та документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги грунтувались на тому, що після внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення його підприємницької діяльності, він тривалий час перебував поза межами свого проживання в інших регіонах.

Лише 29.07.2017 позивач отримав податкові повідомлення-рішення від 17.07.2017, винесені на підставі Акту перевірки від 02.06.2017 №231/23-00-13-03/ НОМЕР_1 .

Апелянт звертає увагу, що наказ на проведення перевірки та наказ на продовження термінів перевірки йому не вручались, тому останній був позбавлений можливості подати відповідні документи та такі документи не досліджувались податковим органом під час оформлення результатів вказаної перевірки.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року скасовано та прийнято нове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області по проведенню стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27.05.2015 по 28.04.2017, згідно з наказами Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.04.2017 № 653, від 28.04.2017 № 745 та оформлення результатів такої перевірки Актом від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки позивачу було невідомо про проведення стосовно нього документальної перевірки, а тому, він був позбавлений можливості надати первинні та інші документи, які підтверджують показники поданої ним податкової звітності, що в свою чергу, дає підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо проведення такої перевірки та оформленню її результатів.

Постановою Верховного Суду від 11 червня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області задоволено. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 скасовано, а справу направити на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що суду апеляційної інстанції необхідно надати відповідну оцінку всім доказам по справі, в тому числі, заявам позивача, зазначеними в позовній заяві, апеляційній скарзі та заяві від 26.07.2017 (а.с.21) про те, що з моменту припинення підприємницької діяльності і включно до липня 2017 року (майже 6 місяців) він перебував за межами свого проживання в іншому регіоні та в сукупності з обов`язком податкового органу провести документальну перевірку у разі припинення підприємницької діяльності.

У відзиві на апеляційну скаргу Головним управлінням ДПС у місті Києві зазначено, що наказ на проведення перевірки був направлений на адресу позивача, втім повернутий за закінченням терміну зберігання.

У той же час, враховуючи положення п.42.2 та п.42.3 статті 42 Податкового кодексу України. такий наказ вважається належним чином врученим, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Крім того, відповідачем подано клопотання, в якому останній просить замінити відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано Головне управління ДФС у місті Києві шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у місті Києві.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України «Питання Державної податкової служби» від 21 серпня 2019 року № 682-р Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає клопотання апелянта таким, що підлягає задоволенню, тому слід замінити сторону - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

У клопотанні, наданому до суду апеляційної інстанції позивач звертає увагу, що рішення суду першої інстанції не містить мотивів, за яких дії контролюючого органу визнані правомірними.

Позивач вважає, що контролюючим органом не вживались заходи щодо встановлення усіх обставин справи здійснення позивачем підприємницької діяльності та встановлення об`єктів оподаткування податком на доходи фізичних осіб та податку на додану вартість.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 26.05.2015.

02 лютого 2017 року до ЄДРПОУ внесено запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 за власним рішенням.

У той же час, Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.04.2017р. № 653, на підставі пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1, 79.2, ст. 79 Податкового кодексу України призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 27.05.2015 по 28.04.2017, з терміном проведення з 24.04.2017 до 28.04.2017.

Згідно з наказом від 28.04.2017 № 745, термін перевірки визначено в період з 15.05.2017 до 19.05.2017.

Вказаний наказ відповідача від 18.04.2017 № 653, яким призначено проведення перевірки позивача та повідомлення від 18.04.2017 № 107/28-00-13-0118 про дату початку та місце проведення перевірки направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в ЄДРПОУ: АДРЕСА_1 .

Однак, зазначені документи не були вручені позивачу та 20 травня 2017 року повернулись відправнику «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується даними довідки поштового відділення форми 20.

На підставі вказаних наказів, посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області у період з 22 травня по 02 червня 2017 року здійснено позапланову невиїзну документальну перевірку ОСОБА_1 , про що складено Акт перевірки від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 .

Вважаючи вказані дії щодо проведення перевірки протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно та в межах правового поля проведено позапланову невиїзну перевірку позивача, за результатами якої було складено акт від 02.06.2017 №231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 , а позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) (далі - Кодекс або ПК України або повністю назва), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

При цьому, порядок та особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені у статті 79 ПК України.

Згідно з пунктами 79.1 та 79.2 вказаної статті документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У відповідності до абзацу 2 пункту 78.4 статті 78 ПК України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис» (абзац 1 пункту 42.4 статті 42 ПК України).

У той же час, абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу вищенаведеного слідує, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 520/8681/18).

З матеріалів справи вбачається, що наказ відповідача від 18.04.2017 № 653, яким призначено проведення перевірки позивача та повідомлення від 18.04.2017 № 107/28-00-13-0118 про дату початку та місце проведення перевірки були направлені 19.04.2017 ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в ЄДРПОУ: АДРЕСА_1 .

Однак, вказані документи не були вручені позивачу та повернуті поштовим відділенням 20.05.2017 у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується даними довідки поштового відділення форми 20 (а.с.104 Том 1).

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими платник має бути обізнаним, а й отримання ним зазначених відомостей.

Відмітка на конверті щодо причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є достатнім доказом інформування позивача про донарахування їй суми грошового зобов`язання. Позначення «за закінченням терміну зберігання» не розкриває справжні причини, з яких рекомендований лист не був вручений адресату, та не свідчить про відмову адресата отримати лист.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним в постановах Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 810/3188/17, та від 01.10.2019 у справі №640/21360/19.

При цьому, апелянт звертає увагу, що факт об`єктивної неможливості отримання наказу про проведення перевірки, які повернулись у зв`язку із закінченням терміну зберігання, був зумовлений перебуванням позивача на стаціонарному лікуванні з 02.04.2017 по 27.04.2017, з 28.04.2017 по 08.05.2017 та з 10.05.2017 по 20.05.2017 у КНП «Перша Черкаська міська лікарня» ЧМР, що підтверджується висновками ЛКК від 27.04.2017 №23, від 08.05.2017 № 34 та від 20.05.2017 №47.

Відтак, вказане свідчить про об`єктивну неможливість позивача бути обізнаним про проведення стосовно нього документальної перевірки, а тому, останній був позбавлений можливості надати первинні та інші документи, які підтверджують показники поданої ним податкової звітності.

При цьому, Верховний Суд направляючи дану справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції вказав, що слід надати відповідну оцінку того, що з моменту припинення підприємницької діяльності і включно до липня 2017 року (майже 6 місяців) він перебував за межами свого проживання в іншому регіоні в сукупності з обов`язком податкового органу провести документальну перевірку у разі припинення підприємницької діяльності.

З приводу цього колегія суддів зазначає, що підпунктом 78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Таким чином, у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, контролюючі органи наділені повноваженнями на здійснення документальної позапланової перевірки підприємницької діяльності такої фізичної особи-підприємця, метою якої є встановлення дотримання фізичною особою-підприємцем вимог податкового та іншого законодавства у період здійснення підприємницької діяльності до дати її припинення.

Разом з тим, невиконання контролюючим органом вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Лише за встановлення дотримання контролюючим органом процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки, зокрема, отримання копії наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки виникають законні підстави для її проведення.

Такий правовий висновок щодо застосування норм пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України права у подібних правовідносинах був зроблений в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі № 21-425а14 та постановах Верховного Суду від 29.11.2019 у справі № 160/8859/18, від 31.10.2019 у справі №0440/6608/18.

Враховуючи, що фактично позивача не було повідомлено про дату початку проведення документальної невиїзної перевірки, так як повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки та копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки було направлено 19.04.2017 позивачу засобами поштового зв`язку, однак вказане поштове відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернулось до контролюючого органу 20.05.2017, враховуючи, що позивач з 02.04.2017 по 20.05.2017 перебував на стаціонарному лікуванні, відтак вказані обставини позбавили позивача можливості реалізації його права на ознайомлення з ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів, що свідчить про недотримання порядку її проведення.

Як наслідок, прийнятий за наслідками проведення позапланової невиїзної перевірки позивача акт від 02.06.2017 №231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 , є протиправним.

При цьому, колегія суддів враховує, що зазначена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача призначена та проведена у зв`язку з процедурою припинення підприємницької діяльності позивача, визначеною підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивача знято з обліку як фізичну особі - підприємця в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області 02.02.2017, номер зняття з обліку: 2013190.

У той же час, податковий контроль за дотриманням податкового валютного та іншого законодавства внаслідок припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, може бути здійснено лише за період, в який здійснювалась відповідна підприємницька діяльність.

Відтак, проведена податковим органом перевірка могла охоплювати лише період, в який позивачем здійснювалась підприємницька діяльність, а визначення періоду з 03 лютого 2017 року по 28 квітня 2017 року було здійснено поза межами встановленої податковим законодавством компетенції.

З приводу цього колегія суддів звертає увагу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі №823/171/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів від 18.04.2017 №653 та від 28.04.2017 №745, за наслідками розгляду якої накази Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 18 квітня 2017 року №653 та від 28 квітня 2017 року №745 було скасовано в частині визначення періоду здійснення перевірки ОСОБА_1 з 03 лютого 2017 року по 28 квітня 2017 року.

Приймаючи вказане рішення, суд виходив з того, що перевірка позивача, призначена на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 18 квітня 2017 року №653 (з урахуванням змін, внесених наказом від 28 квітня 2018 року №745) могла охоплювати лише період, в який позивачем здійснювалась підприємницька діяльність, а охоплення періоду з 03 лютого 2017 року по 28 квітня 2017 року було здійснено поза межами визначеної податковим законодавством компетенції.

Згідно частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій податкового органу по проведенню стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27.05.2015 по 28.04.2017, згідно наказів Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.04.2017 № 653, від 28.04.2017 № 745 та оформлення результатів такої перевірки Актом від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 .

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга є обґрунтованою, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Замінити відповідача у справі - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області по проведенню стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документальної позапланової невиїзної перевірки за період з 27.05.2015 по 28.04.2017, згідно з наказами Головного управління ДФС у Черкаській області від 18.04.2017 № 653, від 28.04.2017№ 745 та оформлення результатів такої перевірки Актом від 02.06.2017 № 231/23-00-13-0317/ НОМЕР_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук