Справа № 420/706/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/706/20
08 вересня 2020 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тарасишиної О.М.,
за участю секретаря: Сидорівського С.А.,
представника позивача: Дяченка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та зобов`язання вчинити певні дії, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та зобов`язання вчинити певні дії.
27.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, в якій просить:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року включно в сумі 102420,56 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили. При цьому, серед іншого зазначено, що посадовими особами військової часнити НОМЕР_1 при виконанні Постанови суду від 02.07.2020 року допущено порушення Постанови № 1078 та розраховано суму індексації грошового забезпечення з хибно встановленими базовими місяцями.
Ухвалою від 31.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та зобов`язання вчинити певні дії.
В судове засідання 07.09.2020 року з`явився представник позивача, відповідач сповіщався про дату, час та місце судового засідання, однак до суду не з`явився.
Розглянувши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 року Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2018 р. в сумі 105442,00 грн. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобов`язатно військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року залишено без змін.
На виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2020 року, Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який було отримано представником позивача 13.08.2020 року (а.с. 140).
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У відповідності до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
За змістом норм ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суд акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Так, про виконання відповідачем Постанови суду від 02.07.2020 року свідчить надана позивачем виписка про нарахування коштів (а.с. 160).
При цьому, вимоги про визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року включно в сумі 102420,56 грн. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та з урахуванням раніше виплачених сум не можуть бути задоволені судом, оскільки розмір індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби позивачем, а також застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) не були предметом розгляду судом при розгляді справи № 420/706/20, з огляду на що правильність нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року включно, а також застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) не можуть бути предметом розгляду справи в порядку ст. 383 КАС України. Суд зазначає, що позивач фактично виклав нові позовні вимоги, які не були предметом судового розгляду у даній справі та можуть бути предметом спору в іншому позовному провадженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись статтями ст. ст. 248, 249, 256, 383 КАС України суд,-
Заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст окремої ухвали складено та підписано 08.09.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина