Справа № 640/20298/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року справа №640/20298/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач), третя особа по справі без самостійних вимог на стороні відповідача Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - 3-тя особа), - про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 31.10.2019 справа була передана за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою 28.12.2019 було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою від 06.02.2020 в порядку правонаступництва та на підставі ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України первісного відповідача по справі було замінено на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, а 3-тю особу - на його правонаступника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зміст позову складають наступні позовні вимоги:

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» та пенсії як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.07.2011 по 11.03.2017 враховуючи частину нарахованої та невиплаченої пенсії за 2014 р. у сумі 165 224, 30 грн.

Позовні вимоги позивачі мотивують тим, що відповідач був зобов`язаний рішення суду, яке набрало законної сили виплачувати пенсію ОСОБА_3 . Однак відповідач ухилився від виконання рішення суду в межах відповідного виконавчого провадження, що зумовило звернення до суду спадкоємиць ОСОБА_3 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які були визнані ухвалою Києво-Святошинського міськрайонного суду від 13.12.2018 належними стягувачами у відповідному виконавчому провадженні з виконання рішення Києво-Святошинського міськрайонного суду від 13.09.2010 у справі №2-3143/10.

Відповідач проти позову заперечив, подав до суду відзив на позовну заяву від 07.02.2020, з якого слідує, що всупереч Ухвалі Києво-Святошинського районного суду від 13.12.2018, яка набула законної сили 29.12.2018, відповідач, цитуючи ст.1219 Цивільного кодексу України, - не визнає позивачок належними спадкоємцями ОСОБА_3 та вважає, що останні не мають права на отримання не виплаченої ОСОБА_3 заборгованості з пенсії, стягненої за рішенням Києво-Святошинського міськрайонного суду від 13.09.2010 у справі №2-3143/10.

Окрім того, 06.03.2020 відповідач подав до суду письмові пояснення, з яких слідує, що відповідач вважає, що позивачками було порушено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, який мав би відраховуватись судом з моменту смерті спадкодавиці - ОСОБА_3 (а.с.193) та вважає, що у зв`язку з аналізом Постанов Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 та від 23.11.2011 №1210, відповідач вважає, що спадкоємиця не підтвердила в належному порядку право на отримання пенсії, стягнутою за рішенням Києво-Святошинського міськрайонного суду від 13.09.2010 у справі №2-3143/10. При цьому в зазначених поясненнях до суду відповідач ніяким чином не вказав, на правові підстави невиконання рішення Києво-Святошинського міськрайонного суду від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 та порядок доведення до спадкоємців ОСОБА_3 обставин зміни тлумачення пенсійного законодавства відповідачем та наслідки такої зміни для цих спадкоємців.

3-тя особа по справі подала до суду 12.03.2020 заяву про розгляд справи без його участі. 18.03.2020 подав до суду письмові пояснення, з яких слідує, що пакет документів на ОСОБА_3 (№ 176 згідно акту приймання-передавання за І квартал 2015 року) та пакет документів на спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.02.2019 за вих. № 1534-2-25/2 передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області. До пояснень 3-тя особа надала копію акту приймання-передавання за І квартал 2015 року.

Також з пояснень 3-ї особи слідує, що Головним управлінням державної казначейської служби України в Київській області рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 було виконано, а спадкоємцям кошти виплачені в повному обсязі в рівних частинах кожному. Однак документів щодо такого виконання до пояснень суду надано не було.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 р. у справі № 640/20298/19 задоволено клопотання позивачів щодо витребування від Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області оригіналів або належним чином завірених копій розрахунків, довідок, розпоряджень по нарахуванню (перерахунку) пенсії ОСОБА_3 на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 за період з 22.05.2008 по 11.03.2017, та інформації, розрахунків, довідок, розпоряджень про нарахування пенсії ОСОБА_3 за листопад 2014 у сумі 165 224, 30 грн.

Дана ухвала відповідачем була проігнорована. Відповідач не надав навіть пояснень з приводу причин невиконання судового рішення про витребування документів. Відповідно суд, застосовуючи принцип зміщеного балансу доведення в адміністративних справах, приходить до висновку про те, що нарахування призначеної довічно державної основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 за період з 23.07.2011 по 11.03.2017 - не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки в судовому засіданні, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_3 , 1928 р.н., - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачки по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - є дочками померлої.

Державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білинець О.П. 06.12.2016 було посвідчено заповіт, реєстраційний №2-1617, відповідно до якого спадкоємцями зазначеного в заповіті майна в рівних частинах є доньки спадкодавці - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Також державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області Білинець О.П. позивачкам було видано свідоцтва про право на спадщину (сума пенсії 162 804, 35 грн) за заповітом від 18.01.2018, які були зареєстровані за номерами №2-35 та №2-38.

Відповідач по справі не спростовує право позивачок на спадкування суми заборгованості по пенсії спадкодавиці за правилами Цивільного кодексу України, і в даному адміністративному провадженні встановлення такого права не охоплюється предметом спору та не становить предмет доведення.

Судом встановлено обставини виникнення заборгованості відповідача з пенсійних виплат перед спадкоємицями ОСОБА_3 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10, залишеного в силі ухвалою Акпеляційного суду Київської обслстаі від 04.04.2011, у справі № 22а-4122/201, - Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області було зобов`язано провести перерахунок та виплати ОСОБА_3 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» та пенсію, як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 22.05.2008 з врахуванням отриманих виплат.

Відповідно до розпорядження від 28.01.2013 №117086 Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була призначена пенсія по інвалідності з 02.02.1998 довічно.

На виконання рішення від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 Управлінням Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області було здійснено перерахунок зазначених пенсій ОСОБА_3 на загальну суму 162 804, 35 грн

З позовної заяви слідує, що працівники Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області усно повідомили позивачку, що виплата перерахованих пенсій буде здійснена після відновлення відповідного фінансування Пенсійного фонду. Дана обставина відповідачем по справі не спростовувалась.

З долучених до позовної заяви копій листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 07.12.2012 та листів Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від, 27.11.2012 та 13.02.2013 слідує, що заборгованість з по перерахунку пенсії за період з 22.05.2008 по 22.07.2011 в сумі 162 804, 35 грн визнається відповідачем, включена у додаткову відомість листопада 2011 року (а.с.32) і має бути виплачена після надходження коштів для фінансування такої виплати.

З розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 28.01.2013 №117086, нарахування та виплата призначеної довічно пенсії припинено з 23.07.2011 року. В той же час відповідач не вказав на правові підстави припинення припинення призначеної довічно ОСОБА_3 пенсії, яка була визнана судовим рішенням як правомірна.

Слідуючи вищезазначеному розпорядження у листі від 25.11.2019 №3717/102-17 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вказало позивачкам на відсутність заборгованості з нарахування пенсії за період з 23.07.2011 по 11.03.2017. Аналогічна відповідь міститься і у письмовій відповіді Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області позивачкам від 06.12.2019 №843/Н-КЦ (а.с.75).

З довідки Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області від 25.11.2014 №790, слідує, що ОСОБА_3 була нарахована пенсія по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС за період з січня 2014 по листопад 2014 у загальній сумі 189 432, 80 грн.

В позовній заяві позивачка вказує, що за листопад 2014 ОСОБА_3 була нарахована, але не виплачена пенсія по інвалідності внаслідок аварії на ЧАЕС у сумі 165 224, 30 грн.

З листа Головного управління державної казначейської служби України в Київській області слідує, що останньою було прийнято документи ОСОБА_3 для отримання безспірно заборгованості з недоплаченої пенсії згідно акта приймання-передавання за І квартал 2015 від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київський області, а саме - виконавчий документ №2-3143/1 від 13.09.2010 та повідомлено спадкоємця стягувача ОСОБА_2 і Вишневу міську державну нотаріальну контору Київської області про повернення оригіналу виконавчого документа, оригіналу довідки про здійснення нарахування на виконання рішень суду до Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Після смерті спадкодавці ОСОБА_3 , Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 у справі №6/369/330/18 у виконавчому провадження з примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10, було замінено стягувача на його правонаступників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зобов`язано відповідача провести перерахунок і виплату пенсії за період з 22.05.2008 з врахуванням отриманих вже виплат.

З позовної заяви слідує, що Державною казначейською службою України позивачкам були перераховані кошти у сумі 162 804, 35 грн. Тому позивачі визнають виконання відповідачем судового рішення від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 за період з 22.05.2008 по 22.07.2011.

Однак позивачки вказують на те, що відповідач не здійснив нарахування (перерахунок) невиплаченої державної пенсії за період з 23.07.2011 по 11.03.2017.

Позивачки вказують на обов`язок відповідача здійснити нарахування (перерахунок) невиплаченої основної та додаткової пенсії за період з 23.07.2011 по 11.03.2017.

Також в позовній заяві позивачки вказують на те, що за інформацією Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відповідно до вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Мінстрів України від 03.09.2014 №440, - рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 у справі №2-3143/10 внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №45517359 (перша черга).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України, - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Ч.5 ст.15 Закону України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звертатися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до резолютивної частини ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 у справі №6/369/330/18, - стягувана ОСОБА_3 у виконавчому провадженні по виконанню рішення від 13.09.2010 Києво-Святошинського районного суду по справі № 2-3143/10 було замінено на правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ухвалено провести перерахунок і виплату пенсії за період з 22 травня 2008 р. з врахуванням отриманих виплат.

В подальшому, у зв`язку з зазначеною ухвалою суду щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як правонаступників, Державною казначейською службою України по рішенню Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 р. у справі № 2-3143/10 перераховані кошти за період з 22.05.2008 р. по 22.07.2011 у сумі 162 804 тисячі гривень та 35 копійок.

Однак станом на момент подачі позову в даній адміністративній справі відповідачем не здійснено нарахування (перерахунок) невиплаченої державної пенсії, яку не отримала ОСОБА_3 згідно з рішення від 13.09.2010 р. за період з 23.07.2011 по 11.03.2017, що не заперечується самим відповідачем.

Слідуючи принципу обов`язковості виконання судових рішень, які набули законної сили, що слідує зі ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України, суд погоджується з доводами позивачів, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування (перерахунок) невиплаченої основної та додаткової пенсії згідно з рішення від 13.09.2010 року за період з 23.07.2011 по 11.03.2017 та забезпечити спадкоємцям отримання належного їм спадкового майна за заповітом - а саме вже призначених сум основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 довічно.

При цьому суд звертає увагу, що відповідачем не заперечувався факт того, що пенсія, суми недоплат з якої позивачі просять стягнути в даній адміністративній справі, була призначена самим відповідачем і при житті спадкодавиці, ОСОБА_3 , органи Пенсійного фонду України та відповідач зокрема, не заперечували право пенсіонера на отримання пенсії в межах сум виплат, про які вказують позивачі в позовній заяві.

Суд також погоджується з доводами позивачів, що відповідач наділений належними повноваженнями по забезпеченню своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, що слідує з норми п.п.7 п.4 Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 за №41/26486.

Відповідно, суд приходить до висновку про належність відповідачу і обов`язку по виплаті заборгованості по призначеній вже пенсії, зокрема і спадкоємцям пенсіонера.

Суд також спростовує доводи відповідача щодо того, що стягнення однієї і тієї ж заборгованості з пенсії охоплено двома різними судовими рішеннями Києво-Святошинського районного суду Київської області: від 13.09.2010 р. по справі № 2-3143/10 та від 22.06.2011 у справі № 2-а-3213/2011.

Так, як вже було зазначено вище, відповідно до резолютивної частини ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2018 р. по справі №6/369/330/18, стягувана ОСОБА_3 у виконавчому провадженні по виконанню рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 р. по справі № 2-3143/10 замінено на правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ухвалено провести перерахунок і виплату пенсії за період з 22 травня 2008 р. по 22 липня 201 1 р. з врахуванням отриманих виплат.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Державною казначейською службою України були виплачені кошти по рішенню Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 р. по справі № 2-3143/10 за період з 22 травня 2008 по 22 липня 2011.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.06.2011 у справі № 2-а-3213/2011, яка набрала законної сили згідно з ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2012, - зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату основної пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.11.2010 року з врахуванням виплачених сум.

Відповідно, за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 р. по справі № 2-3143/10 підлягає виконанню стягнення з відповідача в частині нарахування державної основної та додаткової пенсії ОСОБА_3 за період з 23.07.2011 р. по 11.03.2017, а - за постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.06.2011 р. у справі № 2-а-3213/2011 підлягає виконанню перерахунок та виплата основної пенсії по інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, завдану здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії ОСОБА_3 з 6.11.2010 по 11.03.2017 (дата смерті спадкодавця) та внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за окремим №45517619 (перша черга).

Закон України від 28.02.1991 р. №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ), згідно з преамбулою, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст.49 Закону №796-ХІІ, - постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС встановлюються пенсії у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Особам, віднесеним до категорії 1, державні пенсії призначаються відповідно до статті 54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - це пенсія по інвалідності та пенсія у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, особам, віднесеним до категорії 1, призначається у розмірах, встановлених ст.50 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а особам, віднесеним до категорії 2, 3, 4, - статтею 51 цього Закону.

За змістом ст.54 Закону про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, вихідною величиною для обчислення пенсії визначено мінімальну пенсію за віком.

Відповідно до ст.67 Закону №796-ХІІ, конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування статей 50,54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд погоджується з доводами позивача, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачами строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом та погоджується з доводами позивачів, що строк шестимісячний строк звернення до суду не поширюється на позовні заяви щодо стягнення пенсійних виплат з огляду на позицію Конституційного Суду України, висловлену у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, ст.ст.1, 12 Закону України «Про оплату праці» та у рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю та з врахуванням ст.51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання протокольної ухвали суду, позивачі надали суду копії банківських документів на підтвердження бездіяльності відповідача щодо перерахунку коштів на виконання судового рішення від 13.09.2010 р. по справі №2-3143/10, а саме копію історії з карткового рахунку ОСОБА_2 від 13.07.2020 року та копію історії з карткового рахунку ОСОБА_1 , з яких слідує, що позивачки отримали на карткові рахунки у квітні та серпні 2019 в порядку виконання зазначеного рішення суду кожна суму 81 402, 18 грн. Більше надходжень на карткові рахунки позивачок в порядку виконання зазначеного рішення не відбувалось.

Зважаючи на вищезазначене та на відсутність спростування відповідачем обставин невиконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.09.2010 р. по справі №2-3143/10 в обсязі, заявленому в даній позовній заяві, - суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов`язати Києво-Святошинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області () здійснити нарахування (перерахунок) та виплату невиплаченої ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) довічно призначеної державної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пенсії як інваліду ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком , відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" а період з 23.07.2011 року по 11.03.2017 року враховуючи частину нарахованої та невиплаченої пенсії за 2014 р. у сумі 165 224,30 (сто шістдесят п`ять тисяч двісті двадцять чотири гривні та тридцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.