Справа № 140/2073/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2073/20 пров. № А/857/7633/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі № 140/2073/20 (головуючий суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк) за адміністративним позовом Центру соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2020 року Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 21 січня 2019 року за № та №.

Рішенням від 19 травня 2020 року Волинський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив повністю.

Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 21 січня 2019 року № та №

Також суд стягнув з Головного управління ДПС у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Центру соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України судовий збір у розмірі 2102,00 грн..

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте без з`ясування обставин справи, повноти та об`єктивності дослідження доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що в даному випадку є наявність двох обов`язкових складових для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН: 1) податкові накладні не надавалася отримувачу (покупцю); 2) складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

При цьому суд відхилив як безпідставні твердження відповідача про те, що податкові накладні складені позивачем на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, у зв`язку з тим, що у даних податкових накладних суми ПДВ відображені в розділі А в рядку V обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20), а також тому що у них відсутні дані в розділі А в рядку IX Усього обсяги операцій, звільнені від оподаткування (код ставки 903) та в розділі Б у графі 8, де зазначається код ставки 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, в графі 9 код пільги, оскільки з огляду на аналіз положень пункту 16 Порядку №1307, які визначають правила заповнення розділів А і Б податкової накладної, встановлено, що у податкових накладних особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, тобто зведених податкових накладних, рядки УИ-ІХ не заповнюються. А тому, код ставки податку на додану вартість « 20», який зазначений в рядку V розділу А податкової накладної не свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, а є умовними податковими накладними, де код ставки ПДВ «20» переноситься з податкових накладних контрагентів, на підставі яких складаються зведені податкові накладні. Отже, позивач при складенні зведених податкових накладних не міг всупереч правил заповнення, встановлених Порядком №1307, заповнювати рядки УІІ-ІХ.

Однак, на думку контролюючого органу, такі висновки суду є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам та суперечать нормам чинного законодавства України.

Так, суд не врахував, що згідно Порядку №1307 від 31.12.2015 у разі здійснення пільгових операцій, які не внесені до вказаних довідників (у зв`язку із запровадженням нової пільги) станом на дату складання податкової накладної, у графі 9 проставляється умовний код ,,99999999, а у відведеному полі зазначаються відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи Податкового кодексу України та/або міжнародного договору (угоди), якими передбачено звільнення від оподаткування.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційного суду заперечили вимоги апеляційної скарги та просять відмовити у її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що за наслідками проведених посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області камеральних перевірок Центру соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України з питань своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за січень, березень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, січень - вересень 2018 року, оформлених актами від 22.12.2018 №31263/03-20-55-12-30659431 та №31264/03-20-55-12-30659431, ГУ ДФС у Волинській області 21 січня 2019 року прийняло податкові повідомлення-рішення за №, яким до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 535099,06 грн. (а.с.8-9) та №, яким до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 303912,56 грн. (а.с.10-11).

21.03.2019 позивач було подав скаргу на вищевказані акти перевірки та оскаржувані податкові повідомлення-рішення (а.с.62), яка рішенням ДФС України від 17.05.2019 залишена без розгляду, у зв`язку з порушенням 10-денного терміну оскарження (а.с.63).

Крім того, судом встановлено, що згідно розпоряджень Волинської обласної державної адміністрації від 15.12.2016 №584 та від 15.12.2017 №632, позивачу було надано дозволи на користування пільгами з оподаткування у 2017 та 2018 роках, а саме податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість (а.с.60-61).

Висновки контролюючого органу базуються на тому, що Центр соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України допустив порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині несвоєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 535099,06 грн. (а.с.4-5), а саме:

податкова накладна №7 від 31.01.2017, зареєстрована 17.02.2017 із затримкою 2 дні, сума ПДВ 1933,74 грн., сума штрафу 193,37 грн.;

податкова накладна №11 від 31.03.2017, зареєстрована 19.04.2017 із затримкою 4 дні, сума ПДВ 65713,42 грн., сума штрафу 6571,34 грн.;

податкова накладна №12 від 31.07.2017, зареєстрована 16.08.2017 із затримкою 1 день, сума ПДВ 33069,25 грн., сума штрафу 3306,93 грн.;

податкова накладна №15 від 31.08.2017, зареєстрована 18.09.2017 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 119483,03 грн., сума штрафу 11948,30 грн.;

податкова накладна №16 від 30.09.2017, зареєстрована 18.10.2017 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 93932,26 грн., сума штрафу 9393,23 грн.;

податкова накладна №19 від 31.10.2017, зареєстрована 16.11.2017 із затримкою 1 день, сума ПДВ 59680,49 грн., сума штрафу 5968,05 грн.;

податкова накладна №18 від 31.11.2017, зареєстрована 18.12.2017 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 62673,81 грн., сума штрафу 6267,38 грн.;

податкова накладна №36 від 31.12.2017, зареєстрована 18.01.2018 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 98613,06 грн., сума штрафу 9861,31 грн.

податкова накладна №19 від 31.10.2018, зареєстрована 19.11.2018 із затримкою 4 дні, сума ПДВ 7889,87 грн., сума штрафу 788,99 грн.;

податкова накладна №13 від 30.11.2018, зареєстрована 18.12.2018 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 21772,53 грн., сума штрафу 2177,25 грн.;

податкова накладна №5 від 31.01.2018, зареєстрована 16.02.2018 із затримкою 1 день, сума ПДВ 14107,92 грн., сума штрафу 1410,79 грн.;

податкова накладна №7 від 28.02.2018, зареєстрована 16.03.2018 із затримкою 1 день, сума ПДВ 7880,92 грн., сума штрафу 788,09 грн.;

податкова накладна №6 від 31.03.2018, зареєстрована 17.04.2018 із затримкою 2 дні, сума ПДВ 3227,74 грн., сума штрафу 322,77 грн.;

податкова накладна №5 від 30.04.2018, зареєстрована 16.05.2018 із затримкою 1 день, сума ПДВ 6729,38 грн., сума штрафу 672,94 грн.;

податкова накладна №14 від 31.05.2018, зареєстрована 18.06.2018 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 35556,78 грн., сума штрафу 3555,68 грн.;

податкова накладна №9 від 30.06.2018, зареєстрована 17.07.2018 із затримкою 2 дні, сума ПДВ 59279,06 грн., сума штрафу 5927,91 грн.;

податкова накладна №19 від 31.07.2018, зареєстрована 16.08.2018 із затримкою 1 день, сума ПДВ 55483,62 грн., сума штрафу 5548,36 грн.;

податкова накладна №12 від 31.08.2018, зареєстрована 18.09.2018 із затримкою 3 дні, сума ПДВ 41708,23 грн., сума штрафу 4170,82 грн.;

податкова накладна №12 від 30.09.2018, зареєстрована 17.10.2018 із затримкою 2 дні, сума ПДВ 50276,51 грн., сума штрафу 5027,65 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначальним фактором у спірних відносинах є не зазначення у зведених податкових накладних сум податку на додану вартість, а складення платником зведеної податкової накладної, яка не надається покупцю, та одночасно складення такої накладної на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування. Обидві умови є наявними у спірних правовідносинах, а тому позивач підпадає під виняток, який передбачений пунктом 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначив, що штраф визначається відповідно до суми податку на додану вартість, зазначеної у податкових накладних, що зареєстровані з порушенням. Саме розмір сум податку на додану вартість, які отримують свою безпосередню фіксацію в рамках таких податкових накладних, є основою для нарахування штрафних санкцій. Разом з тим, складені платниками податків зведені податкові накладні щодо операцій, які звільняються від оподаткування, містять ,,умовну суму податку на додану вартість, перенесену з податкових накладних продавця (постачальника).

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктом 197.6 статті 197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання товарів (крім підакцизних товарів) та послуг (крім послуг, що надаються під час проведення лотерей і розважальних ігор та послуг з постачання товарів, отриманих у межах договорів комісії (консигнації), поруки, доручення, довірчого управління, інших цивільно-правових договорів, що уповноважують такого платника податку здійснювати постачання товарів від імені та за дорученням іншої особи без передачі права власності на такі товари), що безпосередньо виготовляються підприємствами та організаціями, які засновані громадськими організаціями інвалідів, де кількість інвалідів, які мають у таких організаціях основне місце роботи, становить протягом попереднього звітного періоду не менш як 50 відсотків середньооблікової кількості штатних працівників, і за умови, що фонд оплати праці таких інвалідів становить протягом звітного періоду не менш як 25 відсотків суми загальних витрат з оплати праці, що належать до складу витрат згідно з правилами оподаткування податком на прибуток підприємств.

Безпосереднім вважається виготовлення товарів/послуг, у результаті якого сума витрат з переробки (обробка, інші види перетворення) сировини, комплектувальних виробів, складових частин, інших покупних товарів/послуг, які використовуються при виготовлені таких товарів/послуг, становить не менш як 8 відсотків ціни постачання таких виготовлених товарів/послуг.

Зазначені підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право застосовувати зазначену пільгу за наявності реєстрації у відповідному контролюючому органі, яка здійснюється на підставі відповідної заяви платника податку про бажання отримати таку пільгу і рішення уповноваженого органу відповідно до Закону України ,,Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

У разі порушення вимог цього підпункту платником податку контролюючий орган скасовує його реєстрацію як особи, що має право на податкову пільгу, а податкові зобов`язання такого платника податку перераховуються з податкового періоду, за результатами якого були виявлені такі порушення, відповідно до загальних правил оподаткування, встановлених цим Кодексом, та з одночасним застосуванням відповідних фінансових санкцій.

Податкова звітність таких підприємств та організацій подається в порядку, встановленому законодавством.

Підпунктом ,,б пункту 198.5 статті 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).

Таким чином, у випадку коли платник податку на додану вартість починає використовувати в господарських операціях, які звільнені від оподаткування, товари/послуги, які були попередньо придбані ним з податком на додану вартість, то такий платник зобов`язаний скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені ПК України, зведену податкову накладну за товарами/послугами придбаними податком на додану вартість та нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, виходячи із бази оподаткування, визначеної в порядку, передбаченому пунктом 189.1 статті 189 ПК України.

У відповідності до приписів пункту 198.5 статті 198 ПК України зведена податкова накладна повинна бути складена платником податку не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що на відносини з приводу строків реєстрації зведеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних поширюються норми статті 201 ПК України, що регулюють питання строків реєстрації звичайних податкових накладних.

Відповідно до пункту120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17.

Суд першої інстанції ретельно проаналізував нормативно-правові акти, які містять приписи щодо форми та порядку заповнення податкової накладної, зокрема наказ Міністерства фінансів України від 31.12.201 № 1307, яким затверджена форма податкової накладної та Порядок заповнення податкової накладної (далі Порядок № 1307), належним чином дослідив складені Центру соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України податкові накладні, щодо яких камеральною перевіркою встановлено порушення граничних термінів реєстрації в ЄРПН та встановив, що усі ці податкові накладні є зведеними податковими накладними та в графі ,,не підлягає наданню отримувачу (покупцю) містять позначку ,,Х.

Тільки у податковій накладній від 30.11.2018 №13 код ознаки - 1, а у їх верхній лівій частині зазначено тип причини ,,09 - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

При цьому в рядку ,,Отримувач (покупець) платник податку зазначив - Центру соціально-трудової реабілітації інвалідів ,,Енергія І Волинської обласної організації Всеукраїнської організації інвалідів ,,Союз організацій інвалідів України, а у рядку ,,Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця) проставлено умовний ІПН ,,00.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1307 у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198/5 статті 198 та пункту 199/1 статті 199 ПК України платник податку складає окремі зведені податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, які призначаються для їх використання/починають використовуватися:

1) в операціях, що не є об`єктом оподаткування;

2) в операціях, звільнених від оподаткування;

3) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

4) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Такі зведені податкові накладні складаються не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі ,,Зведена податкова накладна робиться помітка ,,X - в редакції Порядку №1307 до 30.11.2018. У редакції з 01.12.2018 - у разі складання зведеної податкової накладної у графі ,,Зведена податкова накладна зазначається код ознаки: 1 - у разі нарахування податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України; 2 - у разі нарахування податкових зобо`язань відповідно до пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу України; 3 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 15 цього Порядку; 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

У таких зведених податкових накладних у графі ,,Отримувач (покупець) платник податку зазначає власне найменування (П. І. Б.), у рядку ,,Індивідуальний податковий номер отримувача (покупця) проставляється умовний ІПН ,,00, а у верхній лівій частині зазначається відповідний тип причини відповідно до пункту 8 цього Порядку (04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання; 08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; 09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість; 13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності).

За таких обставин колегія суддів визнає вірними висновки суду першої інстанції, що вказані податкові накладні не надаються покупцю саме з причин складання на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, а не збудь-якої іншої причини, вказаної в пункті 8 Порядку №1307.

Таким чином, суд першої інстанції встановив наявність двох обов`язкових складових для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН: 1) податкові накладні не надавалася отримувачу (покупцю); 2) складені на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування.

Суд першої інстанції мотивовано відхилив як безпідставні твердження представника відповідача про те, що податкові накладні складені позивачем на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, у зв`язку з тим, що у даних податкових накладних суми ПДВ відображені в розділі А в рядку V обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20), а також тому що у них відсутні дані в розділі А в рядку ІХ Усього обсяги операцій, звільнені від оподаткування (код ставки 903) та в розділі Б у графі 8, де зазначається код ставки 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, в графі 9 код пільги.

При цьому, суд першої інстанції на підставі положень пункту 16 Порядку №1307, які визначають правила заповнення розділів А і Б податкової накладної, встановив, що у податкових накладних особливості заповнення яких викладені у пункті 11 цього Порядку, тобто зведених податкових накладних, рядки VII-IX не заповнюються. А тому, код ставки податку на додану вартість ,,20, який зазначений в рядку V розділу А податкової накладної не свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість, а є умовними податковими накладними, де код ставки ПДВ ,,20 переноситься з податкових накладних контрагентів, на підставі яких складаються зведені податкові накладні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов переконливого висновку, що при складенні зведених податкових накладних позивач не міг всупереч правил заповнення, встановлених Порядком №1307, заповнювати рядки VII-IX.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 10 грудня 2019 року у справі №640/7353/19 та від 1 лютого 2020 року у справі №620/757/19.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, враховуючи розпорядження Волинської обласної державної адміністрації від 15.12.2016 №584 та від 15.12.2017 №632, якими позивачу надані дозволи на користування пільгами з оподаткування у 2017 та 2018 роках, а саме податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість (а.с.60-61), встановив одночасну наявність двох обов`язкових складових для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН та дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач підпадає під виняток, який передбачений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що представник відповідач, на якого в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, покладений тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не спростував доводи представників позивача про те, що податкові накладні позивачем були своєчасно складені та направлені для реєстрації в ЄРПН.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду 19 травня 2020 року у справі № 140/2073/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 09.09.2020.