Справа № 513/152/20
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/152/20
Провадження № 2-а/513/6/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Бучацької А. І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про визнання протиправними та скасування постанов щодо притягнення до адміністративної відповідальності серії ДПО18 № 769384 та серії ДПО18 № 787965 від 04 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Сумській області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульною поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДПО18 № 769384, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривен;

визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульною поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДПО18 № 787965, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривен.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою винесеною інспектором Управління патрульною поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДП018 № 769384 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В постанові зазначено, що 04.04.2020 року об 13 год. 20 хв., він рухався Сумською областю на транспортному засобі MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 , висота якого перевищувала допустимі габарити та становила 4 м 17 см, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Крім того, постановою винесеною інспектором Управління патрульною поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДП018 № 787965 позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В постанові зазначено, що 04.04.2020 року об 15 год. 45 хв., він рухався Сумською областю на транспортному засобі MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 з

напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 , висота якого перевищувала допустимі габарити та становила 4 м 17 см, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Позивач зазначає, що оскаржувані постанови не було йому вручено після їх винесення, а було направлено засобами поштового зв`язку в одному конверті. Фактично примірники оскаржуваних постанов ним було отримано 13 лютого 2020 року поштою.

Позивач вважає, що провадження по цих справах велось з грубим порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченим нормами КУпАП, що е безумовною підставою для скасування оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення. Крім того, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів, якими позивач керував не було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, та відповідним обладнанням. В самих постановах вказано, що вимір висоти здійснювався рулеткою.

Також позивач вважає не доведеним факт переміщення ним великогабаритного вантажу в розумінні п.2 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 27.06.2007 року №879, оскільки вимірювання здійснювались працівниками поліції не в місцях габаритно-вагового контролю, не відповідним обладнанням, яке пройшло повірку.

Позивач також подав клопотання про поновлення строку для оскарження постанови, оскільки він отримав постанову поштою 13 лютого 2020 року, тому вважає, що пропустив строк з поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції в Сумській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився.

14 січня 2020 року на адресу суду від представника Управління патрульної поліції в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що сторона відповідача категорично не погоджується з вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими.

Представник відповідача послався на те, що 04 лютого 2020 року в ході виконання службових обов`язків інспектором патрульної поліції, лейтенантом поліції Петрик В.О. було виявлено, що позивач (водій), керуючи транспортним засобом марки MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 в с. Климентове по вул. Дачна поблизу будинка № 2, Охтирського району Сумської області, який перевозив великогабаритний вантаж, висота якого становила 4,17 м та на вимогу поліцейського не пред`явив дозволу на участь у дорожньому русі, погодженим з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, в наслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП України. Правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор персональний моделі DМТ1 ВМ. У зв`язку з чим, інспектором було винесено постанову серії ДПО18 № 769384 по справі про адміністративне правопорушення та застосовано до гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився, я тому копія постанови була направлена йому поштою.

Крім того, 04 лютого 2020 року згідно з розстановкою сил та засобів роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 близько 15 години 45 хвилин в Сумській області на АД Н-12 було виявлено, що позивач (водій), керуючи транспортним засобом марки MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 перевозив великогабаритний вантаж, висота якого становила 4,17 м та на вимогу поліцейського не пред`явив дозволу на участь у дорожньому русі, погодженим з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, в наслідок чого скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП України. Правопорушення було зафіксовано на відеореєстратор персональний моделі DМТ1 ВМ0053. У зв`язку з чим, інспектором було винесено постанову серії ДПО18 № 787965 по справі про адміністративне правопорушення та застосовано до гр. ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень. Від отримання постанови ОСОБА_1 відмовився, я тому копія постанови була направлена йому поштою.

Відповідач зазначає, що з відеозаписів чітко видно, що габарити контейнеровоза перевищували встановлені норми. Вимірювання здійснювалося за допомогою рулетки, яка не потребує повірки відповідно до Постанови КМУ № 374 від 04.06.2015 року «Про затвердження переліку категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці (а.с. 61-67).

Вислухавши позивача, дослідивши відзив на позов, відеозапис та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року о 13 годині 20 хвилин інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області, лейтенантом поліції Петрик Владиславом Олексійовичем, в Сумській області Охтирського району с. Климентове по вул. Дачна поблизу будинка № 2, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 769384, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

В постанові серії ДПО № 769384, зазначено, що 04 лютого 2020 року о 13:20 годині в с. Климентове по вул. Дачній Охтирського району Сумської області водій керуючи транспортним засобом який буксирував напівпричіп PACNON номерний знак НОМЕР_2 перевозив вантаж «Контейнер», висота якого становить 4,17 м та на вимогу поліцейського не пред`явив документи, зазначені в п.2.1 ПДР, чим порушив п.22.5 та п. 2.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 101).

Крім того судом встановлено, що 04 лютого 2020 року о 15 годині 45 хвилин інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області, лейтенантом поліції Савицькою Яною Миколаївною, в Сумській області на 6 км автодороги Н-12, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 787965, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

В постанові серії ДПО № 787965, зазначено, що 04 лютого 2020 року о 15:45 годині в Сумській області на автодорозі Н-12, 6 км водій керував транспортним засобом MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 який за висотою перевищував допустимі габарити та становив 4м 17 см без погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 102).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу MAN TGX 26.440 номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2013, є ОСОБА_3 (а.с. 17-18).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , власником напівпричепом PACNON номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2004, також є ОСОБА_3 (а.с. 19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до даної статті дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, про порушення якого вказано інспектором у оскаржуваній постанові, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно приписів частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, викладені в оскаржуваних постановах, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення.

В оскаржуваних постановах поліцейські зазначили, що ОСОБА_1 перевозив вантаж, габарити якого перевищували встановлені норми, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, в вину позивачу ставиться вчинення правопорушень, пов`язаних з перевищенням габаритних параметрів транспортного засобу.

Однак, згідно примітки до статті 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язані з перевищенням габаритних параметрів передбачено частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, і несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Відтак, відповідачем не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесених інспекторами поліції постанов.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи, необхідні та достатні для ухвалення даного рішення, отримали достатню оцінку.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світлу фар у темну пору доби.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Таким чином, порушення порядку притягнення до адміністративної відповідальності є безумовною підставою для скасування рішення про таке притягнення.

Частинами 2, 3, 4 статті 286 КАС встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно відомостей з сайту "Укрпошти" копії постанов від 04 лютого 2020 року позивачу були направлені поштою та вручені особисто 13 лютого 2020 року (а.с.45). Позовна заява подана до Саратського районного суду засобами поштового зв`язку 21 лютого 2020 року (а.с.21), тобто в межах десятиденного строку, визначеного частиною 2 ст. 286 КАС. А тому суд не вбачає підстав для поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому скасовує оскаржувані постанови як неправомірні.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити. Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДПО 18 № 769384 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову інспектора взводу №1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області від 04 лютого 2020 року серії ДПО 18 № 787965 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 07 вересня 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька