Справа № 401/1462/20
Суддя: Андріянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 401/1462/20
Провадження № 2-а/401/57/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судових засідань - Федоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Залоїло Миколи Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом інспектора Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, капітана поліції Залоїло Миколи Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що постановою серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року інспектора капітана поліції Залоїло Миколи Миколайовича на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"). Вважає, що адміністративна справа була розглянута з порушенням норм матеріального і процесуального права, а постанова про накладання штрафу ухвалена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що керуючи автомобілем OPEL OMEGA н.з. НОМЕР_1 в м. Світловодську, він був зупинений інспектором поліції Залоїло М.М. за те, що відповідно до бази даних за допомогою якої інспектором була здійснена перевірка, в нього відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також посилається на те, що ним у ввічливій та поважній формі було повідомлено інспектора, що будь-яких порушень правил дорожнього руху він не здійснював та має поліс ОСЦПВ, однак, в порушення вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, працівник поліції не надав належних і допустимих доказів на підтвердження обставини скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову. Крім того, в оскаржуваній постанові не зазначено докази, на яких базується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. Зазначає, що непред`явлення при перевірці страхового поліса не є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки поліцейський має право перевірити поліс лише у передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) випадках. Окрім цього, станом на 25 червня 2020 року позивач мав діючий поліс ОСЦПВ №АО/2834853, а тому дані отримані інспектором при перевірці не відповідають дійсності. На підставі викладеного просить скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

Ухвалою від 07 липня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, надано відповідачу 5 денний термін на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу - 5 денний термін для подання відповіді на відзив та 5 днів для подання заперечення в разі надходження відповіді на відзив та призначено розгляд справи на 17 липня 2020 року.

16 липня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов та заява про долучення доказів до справи.

У відзиві відповідач зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки обов`язок водія мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на вимогу поліцейського пред`явити його, передбачений п.2.1.ґ ПДР України, п.21.3 ст.21, 53 Закону та ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух». Тому доводи позивача щодо відсутності у поліцейського повноважень для здійснення перевірки наявності у водія поліса страхування з посиланням на ст.21 Закону є необґрунтованими. Працівники поліції здійснюють контроль за наявністю договорів ОСЦПВ, а тому позивач зобов`язаний був мати при собі страховий поліс та на вимогу поліцейського пред`явити його. На підтвердження заперечень відповідач надав до суду копії матеріалів перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 та складеної довідки за результатами перевірки, запис відеофіксації адміністративного правопорушення і розгляду ним справи 25 червня 2020 року з службової камери (Бодікам) та службової камери автомобільного відео реєстратора.

24 липня 2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. У відповіді на відзив позивач зазначає, що відзив відповідача є необґрунтованим та не підтверджений жодним доказом по справі. Посилається на те, що ним на сайті МТСБУ було перевірено чинність поліса ОСЦПВ №АО/2834853, а тому якою базою користувався інспектор при перевірці транспортного засобу, йому не відомо. Зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження правопорушення, зокрема, не ввімкнення повороту та не користування ременями безпеки, а отже він не зобов`язаний був виконувати незаконні вимоги поліцейського, а саме пред`явити поліс ОСЦПВ.

Дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі письмові докази, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що оскаржувану позивачем постанову серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року винесено інспектором Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, капітаном поліції Залоїло М.М.

Копію даної постанови у вигляді стрічки, яка роздрукована за допомогою спеціальних технічних пристроїв ОСОБА_1 отримав 25 червня 2020 року. До суду ОСОБА_1 звернувся 06 липня 2020 року, а тому строк звернення з позовом про оскарження постанови, що встановлений ст.289 КУпАП, ним не пропущено.

Згідно постанови серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року, 25 червня 2020 року о 22:13 год. в м.Світловодськ по вул.Богуна 13, водій ОСОБА_1 керував т.з. OPEL OMEGA н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1.ґ. Правил дорожнього руху України. (а.с.5)

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, відсутністю доказів та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, надав суду копію поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2834853, за яким забезпеченим транспортним засобом є OPEL OMEGA н.з. НОМЕР_1 . Строк дії поліса до 23 грудня 2020 року. (а.с.6)

Відповідач, заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду копії матеріалів перевірки за зверненням гр. ОСОБА_1 та складеної довідки за результатами перевірки, копію рапорту, запис відеофіксації адміністративного правопорушення і розгляду ним справи 25 червня 2020 року з службової камери (Бодікам) та службової камери автомобільного відео реєстратора.

З рапорту ст. інспектора СП Світловодського ВП ГУНП у Кіровоградській області, капітана поліції Залоїло М.М. слідує, що 25 червня 2020 року під час патрулювання, рухаючись по вул.Ювілейній, було виявлено автомобіль марки OPEL OMEGA н.з. НОМЕР_1 , який здійснив поворот ліворуч на вулицю Богуна, не ввімкнувши лівий покажчик повороту. В подальшому вказаний автомобіль було зупинено, та під час розмови з водієм інспектором також було виявлено порушення правил користування ременями безпеки, а саме порушення п.2.3.в ПДР України. При перевірці документів водія, зокрема, на вимогу інспектора пред`явити поліс ОСЦПВ водій його не пред`явив, чим порушив п.2.1.ґ ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.31-33)

За результатами розгляду скарги ОСОБА_1 рішенням начальника Світловодського ВП ГУНП у Кіровоградській області постанову серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с.34-36)

З дослідженого судом відеозапису з службової камери (Бодікам) та службової камери автомобільного відео реєстратора від 25 червня 2020 року, який розміщено на диску DVD-R, вбачається факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що на вимогу патрульного поліцейського останній не пред`явив для перевірки поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 38).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ст. 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

А тому посилання позивача, що непред`явлення при перевірці страхового поліса не є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.126 КУпАП є помилковим, оскільки протокол у за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у даному випадку не складається.

Відповідно до ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Диспозицією частини 1 статті 126 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України (ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

За положеннями ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Сама по собі наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні відповідного договору на вимогу працівників поліції.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним в постанові від 13 березня 2019 року у справі №686/15383/17, адміністративне провадження №К/9901/1492/17.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленого на форменому одязі відповідача (Бодікам), та не заперечується й позивачем, останній не пред`явив поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Частиною другою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), тощо.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином доводи позивача, що винесена відповідачем постанова не містить відомостей щодо доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним правопорушення та здійснення фіксації правопорушення, суд вважає необґрунтованими, адже це не впливає на правомірність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, адже за приписами ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім цього суд зауважує, що на думку позивача він мав право не пред`являти поліс ОСЦПВ на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною та він порушив правила дорожнього руху, а саме не ввімкнув лівий покажчик повороту.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені у п.2.1. ПДР України документи.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд визнає, що постановою серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення, на водія ОСОБА_1 на законних підставах було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП.

При зупиненні транспортного засобу поліцейським достовірно встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 .

Водію ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи та роз`яснено поліцейським права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Суд звертає увагу, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами:

1) факт керування ОСОБА_1 25 червня 2020 близько 22 год. 13 хв. в м. Світловодську транспортним засобом OPEL OMEGA, н.з. НОМЕР_1 ;

2) факт непред`явлення водієм для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка");

3) факт роз`яснення водієві ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, вбачається, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами - відеозаписом порушення та постановою про адміністративне правопорушення від 25 червня 2020 року, які складено відповідачем відповідно до чинного законодавства.

Суд зазначає, що відповідач довів обґрунтованість та законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху. Разом з цим, позивач доводи відповідача не спростував, так як не довів обставин, які підтверджують відсутність у його діях складу правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем у встановленому порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, посадовою особою, уповноваженою розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на законних підставах. Відповідач довів правомірність винесеної ним постанови в справі про адміністративне правопорушення і оскаржувана постанова є обґрунтованою і законною. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена та підтверджується належними та допустимими доказами. Отже, оскаржувана позивачем постанова є правомірною, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі, судові витрати у справі, що складаються із судового збору, віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.126, 245-246, 251, 268, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Світловодського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області Залоїло Миколи Миколайовича про скасування постанови серії ЕАМ №2739766 від 25 червня 2020 року - відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспортні дані та ідентифікаційний номер не відомі.

Відповідач: старший інспектор СП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області, капітан поліції Залоїло Микола Миколайович, адреса: вул.В.Куцевича, 8, м.Світловодськ Кіровоградської області.

Головуючий суддя С.М. Андріянова