Справа № 193/461/20
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/28/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

04 вересня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шумської О.В, за участю секретаря судового засідання Мельникової Т,О.

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти №3 взводу №2 БПП в м.Кременчук Управління Патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 07.04.2020 р. інспектором роти № 3 взводу № 2 БПП в. м. Кременчук Управління Патрульної поліції в Полтавській області Єрліцовим Ігорем Владиславовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 682697. Відповідно до Постанови «07.04.2020 о 13 год. 45 хв. в м. Кременчук перехрестя вул. Вадима Пугачова та просп. Свободи водій керуючи Т.З. повертаючи праворуч не надав перевагу в русі Т.З. який рухався по головній дорозі чим порушив п. 16.6. ПДР України».

Вказаною Постановою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення ним адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача протиправними, а дану Постанову незаконною і такою, що повинна бути скасована з наступних підстав.

07.04.2020 р. ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT DUSTER, державний номер НОМЕР_1 . Його зупинив відповідач і почав пред`являти звинувачення у тому, що він не надав перевагу у русі іншому транспортному засобу. При цьому Відповідач робив свої припущення виключно на підставі власної суб`єктивної думки, відео йому показано не було, а також не було надано жодного доказу, який би свідчив про порушення ним Правил дорожнього руху, та відповідачем безпідставно було винесено оскаржувану Постанову.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач направив суду відзив.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 07.04.2020 р. інспектором роти № 3 взводу № 2 БПП в м. Кременчук Управління Патрульної поліції в Полтавській області Єрліцовим Ігорем Владиславовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 682697. Відповідно до Постанови «07.04.2020 о 13 год. 45 хв. в м. Кременчук перехрестя вул. Вадима Пугачова та просп. Свободи водій керуючи Т.З. повертаючи праворуч не надав перевагу в русі Т.З. який рухався по головній дорозі чим порушив п. 16.6. ПДР України».

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч (п. 16.6 ПДР).

Частиною 2 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами частини другої статті 70 КАС України встановлено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Судом будо досліджено відеозапис правопорушення, на якому достовірно підтверджено факт порушення.

Таким чином, судом не здобуто підстав для скасування оскаржуваної постанови та задоволення вимог позивача, а тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 241,244,246,268,271,286 КАС України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 взводу №2 БПП в м.Кременчук Управління Патрульної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя: О.В.Шумська