Справа № 191/964/20
Суддя: Кухар Д. О.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/964/20
Провадження № 2-а/191/12/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кухаря Д.О., за участю секретаря: Яніної О.В. розглянувши без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник Миргородський В.П., до інспектора СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області Рощенко Валерії Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Миргородський В.П. звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовом доінспектора СРПП № 1 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області Рощенко Валерії Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що

24.03.2020 року відносно позивача у справі ОСОБА_1 , поліцейським СРПП №1 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області сержантом поліції Рощенко Валерією Олександрівною була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАА № 637964, якою позивача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 , 24.03.2020 року о 14 годині 15 хвилин в м. Синельникове по вул. Центральній, керував транспортним засобом ЗАЗ ТF48YP, на якому державний номерний знак НОМЕР_1 , закріплений не в установленому для цього місці, чим порушив п.п. 2.9 «в» ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам ст. ст. 258, 276, 278, 283 КУпАП.

Незаконно розглянувши справу, інспектор не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі, крім того, інспектор Рощенко В.О. не виконала вимог ст. 245 КУпАП, щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Інспектор Рощенко В.О. виніс постанову, без будь-якої підготовки до розгляду справи, не було повідомлено за що виноситься постанова, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, чим були порушені приписи ст. ст. 278, 279 КУпАП. Права та обов`язки позивачу роз`яснені не були, чим порушено ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Також, працівник поліції в обов`язковому порядку повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, але чомусь це не зробив, не надав копії протоколу правопорушнику, не дав можливість правопорушнику надати свої пояснення та записати їх в протоколі тощо. Про факт відсутності складеного протоколу свідчить сама постанова, в п. 7 якої взагалі не містить посилань на жодні належні та допустимі докази.

Таким чином, відсутність складеного протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення.

Крім того, відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення свідчать фотографії автомобіля де чітко видно, що державний номерний знак НОМЕР_1 , закріплений на автомобілі в установленому для цього місці.

Враховуючи вищевикладене, просить суд, скасувати постанову поліцейського СРПП №1 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області сержанта поліції Рощенко Валерії Олександрівни, серія БАА № 637964 від 24.03.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки у судове засідання суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову не скористався.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України - неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що інспектором поліції Рощенко В.О. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серіїБАА № 637964 від 24.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 170 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що він не порушував п.п. 2.9 «в» ПДР України, підтвердженням чого є фотокартка з фіксацію правильно установленого державного номерного знаку на автомобілі, яким керував.

Перевіривши законність і обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду достатньо доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП, а представник позивача вказує на протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку з чим воно підлягає захисту судом шляхом задоволення вказаного позову.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241- 244, 246, 250 КАС України, ст.ст.,121, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Скасувати постанову поліцейського СРПП №1 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області сержанта поліції Рощенко Валерії Олександрівни, серія БАА № 637964 від 24.03.2020 року, про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Суддя: Д. О. Кухар