Справа № 260/2211/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2020 рокуём. Ужгород№ 260/2211/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

секретар судового засідання - Гонтовий Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - в судове засідання не з"явився,

представник позивача: адвокат Романюк Ольга Петрівна,

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Маровді Володимир Михайлович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 26 серпня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 07 вересня 2020 року.

09 червня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за № 16 від 24 квітня 2020 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ТзОВ «Буштинському лісокомбінаті», з 1999 по 2008 роки у МПП «Веста», з 2008 по 2010 роки у ПП «Лісмаш»; 3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням періодів роботи: з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ТзОВ «Буштинському лісокомбінаті», з 1999 року по 2008 рік у МПП «Веста», з 2008 року по 2010 рік у ПП «Лісмаш», починаючи з 15 квітня 2020 року.

15 червня 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

29 липня 2020 року, ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що при зверненні до Пенсійного фонду до заяви додав наступні документи: паспорт, картку платника податків, трудову книжку, довідку про підтвердження спеціального, стажу № 820-113, № 18, 28 від 13.12.2019 року, довідку про підтвердження стажу № 820-112 від 10.12.2019 року, довідки про заробітну плату № 820-114, 820-115 від 10.12.2019 року, військовий квиток, диплом про навчання. Згідно поданих ним документів, а саме: трудової книжки та довідок про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років, він працював в закладах і установах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 пункту «в». Закону України «Про пенсійне забезпечення» за професіями майстра та майстра по розробці лісосіки, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за № 583 «Список професій і посад працівників підприємств лісової промисловості, лісництв, лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, занятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років» за період з 01.08.1990 по 02.06.1997 року в ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 1999 року по 2008 року в МПП «Веста», з 2008 по 2010 року в ПП «Лісмаш». Відповідно до вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ трудова книжка та довідка про пільговий характер роботи є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Враховуючи вищенаведене та пропрацювавши більше 19 років в закладах і установах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 п. «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення» вважає, що він має право на призначення йому пенсії за вислугу років, тому для нього є незрозумілим з яких підстав зазначений стаж не враховано до спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років та, як наслідок, відмовлено у призначенні пенсії.

01 липня 2020 року, на електронну адресу та, 06 липня 2020 року, засобами поштового зв`язку, відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що необхідною умовою для виникнення у особи права па отримання пенсії за вислугу років є наявність відповідного спеціального стажу роботи па посадах, визначених переліком, затвердженим Кабінетом міністрів України та досягнення відповідного віку. З матеріалів справи слідує, що на момент звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років він досяг пенсійного віку - 55 років. Зазначає, що стаж роботи в ЗАТ «Буштинський лісокомбінат» не може бути зарахований до вислуги років, оскільки, згідно з пунктом "б" Списку професій і посад затвердженого Постановою КМУ № 583, до його переліку включено наступні посади спеціалістів: майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах. А згідно з поданими позивачем документами назви посади не відповідають передбаченим у вищевказаному Списку. Робота позивача у період з 01.10.1999 року по 30.06.2008 року на посаді майстра по розробці лісосіки на МПП «Веста» не включається до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років. Крім того, згідно з актом перевірки № 43 було встановлено, що МПП «Веста» було надано Дозвіл №225.01.21.02.01.1, виданий Територіальним управлінням по Закарпатській області Державного департаменту по нагляду за охороною праці на початок роботи по «лісозаготівельним роботам». Згідно з цим дозволом підприємству було надано можливість проводити лісозаготівельні роботи з 02.09.2001 pоку. хоча документи, якими б було підтверджено факт початку відповідних робіт, а також включення ОСОБА_1 до бригад, які б були фактично залучені до виконання лісозаготівельних робіт відсутні. ОСОБА_1 зараховано до спеціального стажу роботи лише 2 роки 3 місяці 2 дні, а саме періоди роботи з 30.06.2008 року по 31.12.2008 року, та з 01.02.2009 року по 31.10.2010 року на посаді майстра по розробці лісосіки на ПП «Лісмаш». Даний період, а саме з 30.06.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.02.2009 року по 31.10.2010 року, був зарахований до спеціального стажу, оскільки основним видом економічної діяльності ПП «Лісмаш» є КВЕД-2010 Клас 02.20 Лісозаготівлі, також відповідний період роботи підтверджений записом №17 Трудової книжки, Довідкою № 28 від 13.12.2019, де чітко передбачено посаду майстер по розробці лісосіки, яка відповідає вимогам пункту «б» Списку професій і посад затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № від 12.10.1992 pоку, дані відомості були підтверджені відповідними актами перевірки.

14 липня 2020 року, позивачем подано до суду відповідь на відзив, де зазначив, що належними та допустимими доказами, а саме: трудовою книжкою та довідками про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років підтверджується, що ОСОБА_1 має право для призначення пенсії за вислугу років зі включення періодів роботи з 01.08.1990 року по 02.06.1997 року у ТзОВ «Буштинському лісокомбінаті» на посаді майстра, з 1999 року по 2008 pік у МПП «Веста» на посаді майстра по розробці лісосіки, з 2008 року по 2010 pік у ПП «Лісмаш» майстра по розробці лісосіки до спеціального стажу. Разом з тим, звертає увагу суду, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, за нього щомісячно подавалася звітність із зазначенням спеціального стажу та сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

До заяви позивачем була надано: військовий квиток № НОМЕР_2 , довідку із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення від 15 квітня 2020 року, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року № 820-114 від 10 грудня 2019 року, № 820-115 від 10 грудня 2019 року, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру б/н від 17 лютого 2020 року, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників № 820-113 від 10 грудня 2019 року, № 18 від 13 грудня 2019 року, № 28 від 13 грудня 2019 року, паспорт НОМЕР_3 , виданого 22 листопада 2020 року, трудову книжку НОМЕР_4 довідки № 820 - 112 від 10 грудня 2019 року, акти перевірок № 43,44,45,46 від 05 березня 2020 року та № 47,48 від 06 березня 2020 року, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання № НОМЕР_5, № 24-172 від 18 грудня 2019 року № 24 - 177 від 23 грудня 2019 року, заяву про спосіб виплати пенсії б/н від 12 березня 2020 року.

05 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр.. ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року на підприємстві МПП «Веста» складено Акт № 43, де зазначено, що накази про проведення атестації за період з 1999 року по 2008 рік, особова картка Т-2, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві підприємства).

05 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр.. ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року на підприємстві МПП «Веста» складено Акт № 44, де зазначено, що за період з жовтня місяця 1999 року по грудень місяць 2000 року по застрахованій особі ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , подано Індивідуальні відомості, але книги із нарахованою заробітною платою за наведений період для перевірки не надані. Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану (код НОМЕР_1 ) за період з січня 2001 року по червень місяць 2008 року та перевіреною нарахованою заробітною платою розбіжність не виявлено.

05 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр.. ОСОБА_1 за період з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року на підприємстві ПП «Лісмаш» складено Акт № 45, де зазначено, що накази про проведення атестації, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві підприємства).

05 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр.. ОСОБА_1 за період з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року на підприємстві ПП «Лісмаш» складено Акт № 46, де зазначено, що згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за період з липня 2008 року по жовтень місяць 2010 року та перевіреною нарахованою заробітною платою розбіжність не виявлено. За період з січня по жовтень місяць 2010 року по застрахованій особі (код НОМЕР_1 ) не зазначено код підстави для обліку спецстажу ЗП3055В1.

06 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр.. ОСОБА_1 за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, з 02 червня 1997 року по 25 квітня 2002 року на підприємстві ТзДВ «Буштинського ЛК» складено Акт № 47, де зазначено, що накази про проведення атестації, посадові обов`язки ОСОБА_1 для перевірки не надані (не значаться в архіві лісокомбінату). Згідно довідки № 820-113 від 10 грудня 2019 року зазначена посада ОСОБА_1 «майстер Буштинського лісопункту» за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, відповідає первинним документам, але виявлено розбіжність по запису періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати, а саме: згідно довідки з 01 січня 1997 року по 31 березня 1997 року, згідно перевірки з 01 лютого 1997 року по 31 березня 1997 року. Відповідальним особам надати достовірну довідку.

06 березня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області, за результатами зустрічної перевірки стажу роботи гр. ОСОБА_1 за період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, з 02 червня 1997 року по 25 квітня 2002 року на підприємстві ТзДВ «Буштинського ЛК» складено Акт № 48, де зазначено, що перевірені довідки про заробітну плату № 820-114 та № 820-114 від 10 грудня 2019 року за період з 1990 року по 1999 рік не містять розбіжності з первинними документами.

24 квітня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області рішенням про відмову у призначення пенсії № 16, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, оскільки згідно наданих документів його загальний страховий стаж становить 33 роки 11 місяців 12 днів, з них 2 роки 3 місяці 2 дні вислуги.

Не погодившись із рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Згідно з статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України,громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положенням статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Законуза даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 55 пункту «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 згаданого Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до п."а" та п. "б" Розділу ХХІІ "Лісозаготівки" робітники Списку № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджених Постановою РМ СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, якою пунктом "б" цього Розділу передбачені посади "Інженерно-технічні працівники. Десятники, майстри, старші майстри".

Постановою КМ України від 12.10.1992 року № 583 затверджено список професій, посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Згідно такого списку право на пенсію за вислугу років мають право, зокрема: майстри, старші майстри, зайняті на лісосіках, лісонавантажувальних пунктах, верхніх і проміжних складах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як встановлено судом, позивачем при поданні заяви 15 квітня 2020 року про призначення/перерахунок пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_4 .

Згідно записів трудової книги позивача встановлено наступне:

01 серпня 1990 року - прийнятий на роботу майстром в Буштинський лісопункт (наказ № 246/К від 30 липня 1990 року);

28 липня 1992 року - майстер Буштинського лісопункту ( наказ № 311/К від 27 липня 1992 року);

02 червня 1997 року - призначений технічним керівником Буштинського лісопункту (наказ № 70/К від 02 червня 1997 року);

25 квітня 2002 року - звільнений по статті 38 КЗпП України (за власним бажанням) (наказ № 76/К від 25 квітня 2002 року;

1 жовтня 1999 року - прийнято на роботу майстром по розробці лісосіки у МПП «Веста» (наказ № 4/к від 01 жовтня 1999 року);

30 червня 2008 року - звільнено з роботи по ст.. 38 КЗпП України (за власним бажанням) (наказ № 9/К від 30 червня 2008 року);

30 червня 2008 року - прийнятий на роботу майстром по розробці лісосіки у ПП «Лісмаш» (наказ № 4/к від 30 червня 2008 року);

01 листопада 2010 року - звільнений з роботи по згоді сторін, ст.. 36 ч.1 КЗпП України (наказ № 11/К від 01 листопада 2010 року).

Слід відмітити, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Пенсійним органом, при прийнятті оскаржуваного рішення протиправно не взято до уваги визначених у трудовій книжці даних щодо періодів роботи позивача та не наведено доводів щодо обґрунтованого неврахування таких даних, при цьому будь-які зауваження щодо правильності та дійсності записів у трудовій книжці не висловлено.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Позивачем, надано суду індивідуальні відомості про застраховану особу, де чітко зазначено, що спірні періоди роботи у МПП «Веста» (), ПП «Лісмаш» (), ДП «Буштинське лісове господарство» () зазначені як спец стаж та роботодавцем сплачувались за ОСОБА_1 єдині соціальні внески.

Крім того, позивачем самостійно було отримано та надано відповідачу до заяви про призначення пенсії, а саме: довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років № 820-113 від 10 грудня 2019 року, видану ТзДВ «Буштинський лісокомбінат», де зазначено, що ОСОБА_1 працював в ЗАТ «Буштинський лісокомбінат» на посаді майстра Буштинського лісопункту у період з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 55 пункту «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», (а.с. 9), довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років № 18 від 13 грудня 2020 року, видану МПП «Веста», де зазначено, що ОСОБА_1 , працював повний робочий день майстром по розробці лісосіки у період з 1999 року по 2008 рік. Прийнятий на роботу з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 55 пункту «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», (а.с. 10), довідку про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років № 28 від 13 грудня 2019 року, видану ПП «Лісмаш», де зазначено, що ОСОБА_1 працював в ПП «Лісмаш» повний робочий день майстром по розробці лісосіки у період з 2008 року по 2010 рік. Прийнятий на роботу 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 55 пункту «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення», (а.с. 11).

Відповідачем не наведено доводів, які б дали змогу оцінювати дії щодо неврахування стажу як обґрунтовані та такі, що вчинені з урахуванням всіх обставин, а тому суд вважає такі протиправними.

Таким чином, беручи до уваги те, що у судовому розгляді факт перебування позивача у трудових відносинах у періоди з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 роки у ПП «ЛІСМАШ» підтверджено належними та допустимими доказами, то позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за № 16 від 24 квітня 2020 року підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ТзОВ «Буштинському лісокомбінаті», з 1999 по 2008 роки у МПП «Веста», з 2008 по 2010 роки у ПП «Лісмаш», то вказану вимогу суд розцінює як похідну від попередньої вимоги.

Як вже зазначалося судом, була встановлена неправомірність дій відповідача, що полягала у не врахуванні стажу роботи позивача, з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 роки у ПП «ЛІСМАШ», чим порушено право позивача, яке гарантоване Конституцією на пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що 15 квітня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

На підставі даної заяви, позивачу, 24 квітня 2020 року, Головне управління ПФУ у Закарпатській області рішенням про відмову у призначення пенсії № 16, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за вислугу років, оскільки згідно наданих документів його загальний страховий стаж становить 33 роки 11 місяців 12 днів, з них 2 роки 3 місяці 2 дні вислуги.

Таким чином, для належного відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію з 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 та зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 роки у ПП «ЛІСМАШ», тобто суд задовольняє такі вимоги позивача частково, виходячи із того, що спірні періоди чітко визначені, та підтверджуються довідками про спеціальний стаж позивача (а.с.9-12), а не як зазначив позивач у вимогах з 1999 по 2008 роки у МПП «Веста», з 2008 по 2010 роки у ПП «Лісмаш»;

Також, із вищезазначених підстав задоволення позову частково стосується і вимоги в частині забов"язання призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням конкретних періодів роботи: з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 рік у МПП «Веста» та з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 року у ПП «Лісмаш», починаючи з 15 квітня 2020 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають до часткового задоволенню.

Відповідно до частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1681, 60 грн., що підтверджено квитанцією від 05 червня 2020 року № 126В001В1А, (а.с. 18).

Відповідні судові витрати належить компенсувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за № 16 від 24 квітня 2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію з 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 та зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років періоди, які зазначені у довідках про підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років з 01 серпня 1990 року по 02 червня 1997 року у ЗАТ «Буштинський лісокомбінат», з 01 жовтня 1999 року по 30 червня 2008 року в МПП «ВЕСТА», з 30 червня 2008 року по 01 листопада 2010 роки у ПП «ЛІСМАШ», починаючи з 15 квітня 2020 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 1681, 60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня, 60 коп.).

5. В решті вимог позовної заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяТ.В.Скраль