Справа № 161/8775/20
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8775/20
Провадження № 2-а/161/298/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про зміну постанови у справі про порушення митних правил та звільнення особи від адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби про зміну постанови у справі про порушення митних правил та звільнення особи від адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою в.о. начальника Поліської митниці Держмитслужби Мужева О.О. від 21 травня 2020 року в справі про порушення митних правил №0309/20400/20 його, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. З вказаною постановою він не погоджується, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає зміні в частині застосування до нього адміністративного стягнення.

19 вересня 2019 року на склад отримувача гуманітарної допомоги релігійної громади Церкви євангельських християн-баптистів «Фіміам» м. Луцьк за ЄУД від 19 вересня №2199-03-70-66/23 розміщено вантаж. 02 жовтня 2019 року релігійна громада церкви євангельських християн-баптистів «Фіміам» (далі по тексту - Релігійна громада) звернулась до Мінсоцполітики України із заявою про визнання вищевказаного вантажу гуманітарною допомогою. 16 жовтня 2019 року за результатами розгляду заяви Мінсоцполітики України надало ряд зауважень до поданих релігійною громадою документів. 11 листопада 2019 року Релігійна громада повторно звернулась із заявою про визнання вантажів (товару) гуманітарною допомогою із доопрацьованими документами. 04 грудня 2019 року в результаті розгляду Робочою групою з питань гуманітарної допомоги при Мінсоцполітки України було повторно надано ряд зауважень іншого характеру до поданих документів. 18 грудня 2019 року Релігійна громада в особі мене, як старшого пастора ОСОБА_1 , звернулась на митний пост «Луцьк» із заявою на продовження строку тимчасового зберігання товарів, розміщених за ЄУД від 19.09.2019 №2199-03-70-66/23. Поліською митницею Держмитслужби строк тимчасового зберігання даного вантажу продовжено до 17.01.2020 року. 19 лютого 2020 року я, старший пастор ОСОБА_1 , на виконання вимог митного законодавства, звернувся від імені Релігійної громади до Поліської митниці Держмитслужби із заявою щодо передачі вищезазначеного вантажу органу доходів і зборів для зберігання, про що зазначається в оскаржуваній постанові (заява додається).

В своїх поясненнях, наданих 09 квітня 2019 року по факту невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 Митного кодексу України, щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких закінчився, на митному пості «Луцьк» Поліської митниці ДФС Держмитслужби зазначав, що у зв`язку із неодноразовою подачею пакету документів про визнання вантажу гуманітарною допомогою та неодноразовими необґрунтованими зауваженнями до поданих документів, Мінсоцполітики не визнавало вантаж гуманітарною допомогою (всупереч врахованим зауваженням), не проконтролював терміну подачі заяви на передачу вантажу на склад митниці. Наміру умисно порушувати митні правила не мав.

Крім того, позивач звертає увагу, що 18.02.2020 року він звернувся із відповідною заявою про передачу вантажу на склад митниці. Тобто, пропущення строку становить лише один календарний.

При винесені оскаржуваної постанови, Поліська митниця Держмитслужби не врахувала, що він, не притягався раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності, не розглянула можливості застосувати ст. 22 КУпАП України та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, позивач просить постанову про порушення митних правил №0309/20400/20 від 21 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 8500 грн. змінити в частині застосування стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Ухвалою судді від 04 червня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Станом на 09 вересня 2020 року відзив від відповідача на адресу суду не надійшов.

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 530 Митного кодексу України встановлено, що законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил №0309/20400/20 від 21 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.11-12).

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 19 вересня 2019 року на склад отримувача гуманітарної допомоги релігійної громади Церкви євангельських християн-баптистів «Фіміам» м. Луцьк за ЄУД від 19 вересня №2199-03-70-66/23 розміщено вантаж.

Волинською митницею ДФС відповідно до ч. 1 ст. 204 МК України встановлено строк тимчасового зберігання вказаного вантажу до 18 грудня 2019 року.

18 грудня 2019 року на митний пост «Луцьк» Поліської митниці Держмитслужби звернувся старший пастор Релігійної громади Ткачук О.С. із заявою про продовження строку тимчасового зберігання товарів, розміщених за ЄУД від 19 вересня №2199-03-70-66/23.

Поліською митницею Держмитслужби строк тимчасового зберігання цього вантажу продовжено до 17 січня 2020 року.

19 лютого 2020 року в Поліську митницю Держмитслужби звернувся старший пастор Релігійної громади Ткачук О.С. із заявою щодо передачі вантажу органу доходів і зборів для зберігання.

Крім того, в оскаржуваній постанові наведені пояснення, надані ОСОБА_1 , де зазначається, що останній в очікуванні наказу Мінсоцполітики України про визнання вантажу гуманітарною допомогою, не проконтролював термін подачі заяви на передачу вантажу на склад митниці.

Частиною 2 статті 469 МК України передбачена адміністративна відповідальність за зміну стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

Таким чином митним органом правомірно встановлено, що дії, вчинені позивачем порушують норми статті 469 МК України, а саме - невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився.

Разом з тим, відповідно до ст. 461 Митного кодексу України за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення, як попередження, штраф та конфіскація. Митним органам не надано повноважень на звільнення порушника митних правил від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

При цьому, статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим кодексом та іншими законами. При накладенні стягнення враховується, характер вчиненого, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність за вчинене.

Відповідно до вимог статті 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Проте, згідно статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Так, зі змісту позову та пояснень позивача, наданих відповідачу при розгляді справи про порушення митних правил, позивач зазначав, що наміру порушувати чинне законодавство він не мав, оскільки правомірно очікував наказу Мінсоцполітики України про визнання вантажу гуманітарною допомогою, в зв`язку з чим не проконтролював термін подачі заяви на передачу вантажу на склад митниці. При цьому судом встановлено, що позивачем пропущено строк, визначений частиною четвертою статті 204 МК України, лише на 1 календарний місяць. Також суд враховує, що шкідливих наслідків правопорушенням, вчиненого ОСОБА_1 не завдано, з огляду на що суд дійшов висновку, що вчинене позивачем правопорушення є малозначним.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова від 21 травня 2020 року є такою, що винесена в межах чинного митного законодавства України, водночас порушника слід звільнити від адміністративної відповідальності в силу малозначності вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про зміну постанови у справі про порушення митних правил та звільнення особи від адміністративної відповідальності підлягає до задоволення, постанову про порушення митних правил №0309/20400/20 від 21 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 8500 грн. слід змінити в частині застосування стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. 62,129 КУ України, ст.ст.77,121,139, 242-247, 286, КАС України, ст.ст. 380,458, 461, 469, 486-498, 508, 522-527, 529-533 МК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про порушення митних правил №0309/20400/20 від 21 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 8500 грн. змінити в частині застосування стягнення та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 );

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужби (місцезнаходження: м. Рівне , вул. Соборна,104, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук