Справа № 760/18667/20
Суддя: Коробенко С. В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/760/1265/20
У Х В А Л А

І.Вступна частина

04 вересня 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва КоробенкоС.В. розглянув матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції м. Києва Мисака Романа Васильовича про протизаконні дії співробітника Управління патрульної поліції м. Києва при евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик та скасування постанов про адміністративні правопорушення складених за ч.3 ст.122 та за ч.1 ст.130 КпАП України.

ІІ. Описова частина

27 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції Управління патрульної поліції м. Києва Мисака Романа Васильовича про протизаконні дії співробітника Управління патрульної поліції м. Києва при евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик та скасування постанов про адміністративні правопорушення складених за ч.3 ст.122 та за ч.1 ст.130 КпАП України.

28 серпня 2020 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що даний адміністративний позов викладений російською мовою, що суперечить нормам ст.15 КАС України, отже суд вважає за доцільне звернути увагу Позивача на необхідності подачі адміністративного позову на державній мові.

Окрім того, подана заява не відповідає вимогам ч.3 ст.161 КАС України, відповідно до яких до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, нормам статті 288 КУпАП кореспондують положення підпункту 2 частини першої статті 20 КАС України щодо предметної підсудності адміністративних справ, а також статті 286 КАС України, що встановлюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

З цих положень убачається, що оскарження рішень дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється шляхом подання до суду позовної заяви.

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон № 3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом № 3674-VI .

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону № 3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відтак, визначаючи розмір судового збору, який необхідно сплатити Позивачеві у випадку подання адміністративного позову, суд має керуватися положеннями саме Закону, який визначає таку ставку на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім того, згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В прохальній частині адміністративного позову Позивачем фактично поставлено три вимоги немайногового та одну вимогу майнового характеру, проте матеріали позову не містять підтвердження сплати судового збору відповідно до ставок визначених Законом.

Отже виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне звернути увагу Позивача на те, що йому слід сплатити судовий збір в загальному розмірі 3 363,20 грн за наступними реквізитами: Рахунок отримувача UA0026010, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101, та надати суду оригінал відповідної квитанції або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд приходить до висновку, що заявлений позов також не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.160 КАС України, відповідно до яких в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

На підставі вказаної норми Закону суд вважає за доцільне звернути увагу Позивача на необхідності зазначення всіх необхідних відомостей щодо осіб учасників процесу.

Окрім того, заявлений позов не відповідає вимогам ч.1 ст.161 КАС України, відповідно до яких до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає за можливе звернути увагу Позивача на необхідності надання до суду копії адміністративного позову з додатками - для Відповідача.

Згідно з п.5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З огляду на зазначену норму, суд звертає увагу Позивача на необхідності аргументації вимог про скасування постанови складеної за ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки матеріали справи не містять такої постанови.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається Позивачеві, якщо Позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, Законом України «Про судовий збір», суд ухвалив:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта поліції Управління патрульної поліції м. Києва Мисака Романа Васильовича про протизаконні дії співробітника Управління патрульної поліції м. Києва при евакуації транспортного засобу на штрафмайданчик та скасування постанов про адміністративні правопорушення складених за ч.3 ст.122 та за ч.1 ст.130 КпАП України - залишити без руху та надати Позивачу строк на усунення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута Позивачеві.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: