Справа № 200/3846/20-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року справа №200/3846/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 р. у справі №200/3846/20-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М., повний текст складено 15.06.2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 27.12.2019 року № на суму 199275,29 грн., -

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Бетонмаш» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 27.12.2019 року про застосування штрафу на суму 199 275,29 грн. за затримку реєстрації податкових накладних (а.с. 1-7).

В обґрунтування позову зазначив, що розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що додано до податкового повідомлення-рішення від 27.12.2019 року №, місять суми нарахувань штрафних санкцій на податкові накладні, що не надаються отримувачу (покупцю), а тому розрахунок та розмір штрафних санкцій є неправильним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 50-52).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення прийняте з неповним та необ`єктивним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що податкові накладні №65 від 22.10.2019р., №31 від 12.11.2019р., №4 від 04.11.2019р., №1 від 01.11.2019р., №3 від 04.11.2019 р., №108 від 31.10.2019 р., які відображені в акті перевірки №715/05-99-55-04/00240052 від 16.12.2019 року та додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2019 року не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з підстав, встановлених ПКУ (податкові накладні на постачання неплатнику податку), а тому розмір штрафних санкцій повинен бути розраховано з урахуванням норм, що передбачені ч.1 та 3 п. 73 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість», розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (а.с. 57-59).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство «БЕТОНМАШ», відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстровано в якості юридичної особи з 03.07.1991 року № 1 000506, , юридична адреса: 84105, м. Слов`янськ, вул. Солоділова, 1, в стані припинення не перебуває (а.с. 23-26).

Відповідачем проведена камеральна перевірка дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних з податку на додану вартість ПрАТ «БЕТОНМАШ» за період жовтень, листопад 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16.12.2109 року № 715/05-99-55-04/00240052 (а.с. 11-12).

Відповідно до акту камеральної перевірки ПрАТ «БЕТОНМАШ» порушено пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН, а саме: реєстрації податкових накладних, складених у листопаді 2019 року на загальну суму ПДВ 1111860,26 грн. з порушенням терміну реєстрації до 15 календарних днів та реєстрація податкових накладних, складених у жовтні 2019 року на загальну суму ПДВ 440446,33 грн. з порушенням терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

За результатами камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено податкове повідомлення рішення № від 27 грудня 2019 року про застосування штрафу на суму 199275,29 грн. за затримку реєстрації податкових накладних (а.с. 9).

17 січня 2020 року позивач подав до ДПС України скаргу № 07-01/35 (а.с. 15-16).

Рішенням про результати розгляду скарги № 9423/6/99-00-08-05-05-06 від 16 березня 2020 року ДПС України, залишило без змін податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Донецькій області від 27.12.2019 року №, а скаргу без задоволення (а.с. 17-19).

Спірним питання даної справи є правомірність прийняття податкового повідомлення - рішення № від 27 грудня 2019 року про застосування штрафу на суму 199275,29 грн. за затримку реєстрації податкових накладних.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

За приписами статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірі і в порядку, встановленими законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі. Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Щодо доводу апелянта, що податкові накладні №65 від 22.10.2019р., №31 від 12.11.2019р., №4 від 04.11.2019р., №1 від 01.11.2019р., №3 від 04.11.2019 р., №108 від 31.10.2019 р., які відображені в акті перевірки №715/05-99-55-04/00240052 від 16.12.2019 року та додатку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2019 року не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з підстав, встановлених ПКУ (податкові накладні на постачання неплатнику податку), а тому розрахунок та розмір штрафних санкцій є неправильним, суд зазначає наступне.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини, зокрема, «04» - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, «08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; «09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Отже, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 816/1488/17, та постанові від 11 грудня 2018 року по справі № 807/68/18.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, у графі 8 код ставки податку на додану вартість, зазначений код ставки «20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Таким чином, податкові накладні видані Приватним акціонерним товариством «Бетонмаш» не відповідають вимогам п.120-1.1 ст.120-1 ПК України необхідним для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо правомірності спірного податкового повідомлення-рішення від 27.12.2019 року №.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не містять доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 р. у справі №200/3846/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 р. у справі №200/3846/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв