Справа № 640/11417/20
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

За участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині порушення строку розгляду клопотання від 08 квітня 2020 року про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,100 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

- визнати протиправним та скасувати наказ №10-7390/15-20-сг від 08 травня 2020 року Головного управління Держгеокадастру у Київській області в частині відмови у наданні йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,100 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

- зобов`язати відповідача видати наказ про надання йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,100 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

При цьому, 01 червня 2020 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить:

- заборонити суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією нотаріусам, акредитованим особам, а також центральним органам виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - здійснювати дії щодо погодження та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та права власності чи інших речових прав Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва яка знаходиться: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, та розташована в південно-західному напрямку від суміжної ділянки кадастровий номер :38:018:2001;

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення в тому числі, але не виключно надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі у власність, оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису) щодо земельної ділянки яка частково або повністю співпадає з бажаною земельною ділянкою позивача, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального садівництва, яка розташована Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, та розташована в південно-західному напрямку від суміжної ділянки кадастровий номер :38:018:2001.

Вказана заява обґрунтована тим, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вказаний спосіб, можливе настання негативних наслідків, що можуть істотно ускладнити або унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновок відповідача, викладений в оскаржуваному наказі є очевидно протиправним, оскільки не містить жодної підстави для відхилення поданого позивачем клопотання від 08.04.2020.

Також апелянт звертає увагу, що у випадку прийняття відповідачем наказу про розробку технічної документації на спірну земельну ділянку третій особі та згодом погодження проекту землеустрою, у разі задоволенні вказаного позову неможливо буде виконати дане рішення суду.

З огляду на вказане, незабезпечення даного позову призведе до неможливості реального захисту порушеного права позивача на отримання у користування земельної ділянки у зв`язку з набуттям статусу учасника бойових дій.

У письмових поясненнях позивач вказує, що позиція відповідача ґрунтується виключно на припущеннях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, заслухавши пояснення позивача, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до розгляду даної справи по суті та з наданих позивачем доказів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень (відповідача).

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності рішень відповідача може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до вимог частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

У той же час, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, дотримання дозволеного законодавством способу забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 07 квітня 2020 року у справі № 826/13413/18.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як свідчать матеріали справи, предметом позову у даній справі є визнання протиправним та скасування наказу №10-7390/15-20-сг від 08 травня 2020 року відповідача в частині відмови у наданні йому дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,100 га, яка розташована на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, та як наслідок надання відповідного дозволу.

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на наявність очевидних ознак протиправності відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва яка знаходиться: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, та розташована в південно-західному напрямку від суміжної ділянки кадастровий номер :38:018:2001.

При цьому, доводи заяви про забезпечення позову фактично зводяться до необхідності заборонити відповідачу та суб`єктам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності - виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією нотаріусам, акредитованим особам, а також центральним органам виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - здійснювати дії щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою, затвердження проектів землеустрою, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу або передачі в оренду, прийняття рішень щодо передачі у власність, оренду емфітевзис, володіння або користування, укладення договорів купівлі-продажу та/або оренди чи емфітевзису), погодження та затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, державної реєстрації у Державному земельному кадастрі та права власності чи інших речових прав Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва яка знаходиться: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, та розташована в південно-західному напрямку від суміжної ділянки кадастровий номер :38:018:2001.

На думку позивача, у разі задоволення даного позову, дії суб`єкта владних повноважень щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою призведуть до неможливості відновлення порушених прав позивача або потребуватимуть значних зусиль, часу та витрат.

Однак, позивачем не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

При цьому, зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача, оскільки єдиною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є незгода позивача з оскаржуваним рішенням.

У той же час, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед, тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Відтак, колегія суддів вважає, що перевірка протиправності оскаржуваного наказу можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності під час судового розгляду справи на підставі позову, про забезпечення якого просить позивач.

У разі вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб судом буде фактично ухвалене рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Разом з тим, сама ж лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Крім того, слід зазначити, що метою інституту забезпечення позову є заборона або встановлення обов`язку визначеному колу осіб вчиняти певні дії, які стосуються предмету позову, у той час як позивач просить заборонити невизначеному колу осіб, без конкретизації суб`єктів, а саме: органам державної реєстрації, у тому числі особам, які перебувають у трудових відносинах з суб`єктом державної власності - виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київською та Севастопольською державною адміністрацією нотаріусам, акредитованим особам, а також центральним органам виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснювати дії стосовно земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га, для індивідуального садівництва яка знаходиться: Київська область, Вишгородський район, Хотянівська сільська рада, та розташована в південно-західному напрямку від суміжної ділянки кадастровий номер :38:018:2001, що позбавляє суд у такий спосіб забезпечити даний позов.

Таким чином, дослідивши встановлені обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук