Справа № 331/2356/19
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.08.2020 2-а/331/5/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 13.05.2019 року ВП № 59101784 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692, 00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 13.05.2019 року ВП № 59101784 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692, 00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 16 травня 2019 р. за вхідним № 4621/11-27 на адресу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - позивач) надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Зюбрицького А.В. від 13.05.2019 р. ВП № 59101784 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн. Підставою для стягнення виконавчого збору стало виконавче провадження відкрите за виконавчим листом № 2а-3758/11, виданим 12.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя

Відповідно до частини 3 статті 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Указом Президента України від 6 квітня 2011 року 385/2011 затверджено Положення про Державну виконавчу службу України, відповідно до пункту 7 якого ДВС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районних, міських (міст обласного значення), районних у містах, міжрайонних та міськрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень ДВС України.

Згідно із Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою КМУ 229 від 02.07.2014, Державна виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів відповідно до закону.

З 07.04.2015 вищевказане Положення про ДВС втратило чинність у зв`язку із прийняттям постанови КМУ № 150 від 31.03.2015 року, якою погоджено пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" функцій і повноважень Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, які припинені.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року № 17 ліквідовано Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Крім того, пунктом 2 встановлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.

Статтею 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5 "Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року за № 1302/29432, органами державної виконавчої служби є:

-департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень;

-управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

-районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби. У зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділи примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі не визначені як самостійні органи державної виконавчої служби, це виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

На підставі вищевикладеного, відповідачами по даній справі слід вважати:

Відповідч 1: Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби,

Відповідач 2: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Крім того, 02.10.2015 р. позивачем добровільно було виконано Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2а-3758/11, а саме проведено перерахунок пенсії стягувача ОСОБА_1 (копія протокол та розпорядження, додається).

Суми пенсії, нараховані при виконанні рішень суду, будуть виплачені після відповідного фінансування з Державного бюджету України з огляду на наступне.

16.05.2019 року р. за вх. № 4621/11-27 позивачем було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59101784 від 13.05.2019р., винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з виконання виконавчого листа № 2а-3758/11, виданим 12.12.2014 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

В постанові від 13.05.2019 про відкриття виконавчого провадження від відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у п. 2 вказана необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

На виконання вищезазначеної постанови, позивачем по справі до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області був направлений лист від 29.05.2019 р. № 8891/11 про добровільне та фактичне виконання постанови суду по справі № 2а-3758/11 та закриття провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, а саме відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №440 від 03.09.2014.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404 /надалі - Закон № 1404) виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на пілставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак, 16.05.2019 р. на адресу позивача від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла постанова № 59101784 від 13.05.2019 про стягнення виконавчого збору з позивача.

Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є територіальним органом Пенсійного фонду України, яке діє на підставі Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 року №41/26486 (далі - Положення).

Відповідно до п.п. 7 та 8 п. 4 Положення основним завданням управління призначення (здійснення перерахунку) і виплата пенсій, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» N 1058-IV, 09.07.2003 (далі - Закон №1058) пенсія виплачується щомісяця, строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, на виконання Постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.201 Іроку по справі № 2а-3758/11 та постанови відповідача 2, позивач добровільно та фактично виконав рішення суду, що підтверджується копією розпорядження № 137951 від 02.10.2015 року та протоколу № 137951 від 19.10.2015.

Вважає, що рішення виконано до отримання виконавчого провадження.

До того ж, позивач на виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про відкриття виконавчої провадження від 13.05.2019 р. (отримана позивачем 16.05.2019 року) своєчасно надав заяву про закінчення виконавчого провадження. Однак, відповідачем Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області взагалі не взятий до уваги цей факт і як наслідок неправомірно винесена постанова про стягнення виконавчого збору на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього закону.

Зауважує, що відповідачами грубо порушені норми вищенаведеного Закону, не взято до уваги факт добровільного виконання позивачем виконавчого листа по справі № 2а-3758/11, тобто до відкриття виконавчого провадження та як наслідок не закінчено виконавче провадження по п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404, а безпідставно повернуто на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 Закону №1401 і винесено протиправну та протизаконну постанову про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, постанова головного державного виконавця № 59101784 від 13.05.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору є незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню від 13.05.2019 р. ВП №59101784 про стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню від 13.05.2019 р. ВП № 59101784 про стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2019 року прийнято адміністративну позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче судове засідання на 07 серпня 2019 року о 14-30 год.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2019 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 07.02.2020 року на 11:00 год.

28.01.2020 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Мельниченко В.С. надійшла заява про заміну позивача у справі.

У судове засідання представник позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не з*явився. Надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

У судове засідання представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби не з*явився. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки до суду не сповістили.

У судове засідання представник відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з*явився. Надав суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити та розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі.

Вивчивши матеріали справу, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшов виконавчий лист по справі №2а-3758/11, виданий 12.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання Центральне об`єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як "дитині війни" за період з 10 листопада 2010 року по 18 червня 2011 року в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Виконавче провадження в Автоматичній системі виконавчого провадження було зареєстровано за № 59101784.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Постановою державного виконавця від 13.05.2019 року ВП№ 59101784 було відкрито виконавче провадження.

В п. 3 постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, керуючись нормами ч. 5 ст. 26, ч. 1 ст. 27 та ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» було зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 16692,00грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження.

Листом від 29.05.2019 року за вих. №8891/11 боржником було повідомлено про виконання постанови лише в частині нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 в сумі 917,59 грн., проте зазначені кошти не виплачено з посиланням на відсутність фінансування з Державного бюджету України.

Стосовно посилання позивача на те, що в даному випадку слід застосовувати норми п. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі, яких виконавчий збір не підлягає стягненню, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 1 січня 2013 року, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року №440 з метою реалізації Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Відповідно до вказаного Порядку виконанню підлягають рішення - виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб`єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року.

Суд звертає увагу на те, оскільки рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі №2-а-375811, на підставі якого було видано виконавчий лист, що перебуває на виконанні у відділі, набрало законної сили 09.12.2014 року, то в даному випадку, положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» до спірних відносин не застосовуються.

Стосовно посилання позивача на факт добровільного повного виконання рішення суду, як на підставу не стягнення виконавчого збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до резолютивної частини виконавчого листа по справі № 2а-3758/11, виданого12.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя боржнику необхідно здійснити перерахунок та виплату надбавки до пенсії ОСОБА_1 , в той же час а ні в інформації, наданій державному виконавцю, а ні в адміністративному позові Центральне об`єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя не зазначає про факт повного виконання рішення суду, а посилається лише на здійснення нарахування у сумі 917,56 грн. заборгованості без проведення її виплати.

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що боржником виконано рішення суду лише в частині нарахування коштів, а отже, рішення суду не виконано в повному обсязі, що ще раз підтверджує, що постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 59101784 від 13.05.2019 р. винесена без порушень норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується:

-за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

-у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

-якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

-за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

-у разі виконання рішення приватним виконавцем;

-за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно до ч.9 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір входить до складу коштів виконавчого провадження, які відповідно до п. 2 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 554 використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно п. 3 Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 р. № 554 використання коштів здійснюється виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до спеціального фонду державного бюджету на підставі кошторисів та планів асигнувань спеціального фонду з урахуванням внесених до них змін.

Відповідно до Розділу II Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2012 № 758, ГТУЮ було відкрито спеціальний реєстраційний рахунок для зарахування надходження коштів із спеціального фонду бюджету за кодом доходу 22070000 "Виконавчий збір".

Законодавством передбачений виключний перелік випадків звільнення від виконавчого збору, проте в нашій справі жодний з них не має місця.

Виконавчий збір має оплачуватись незалежно від позицій боржника щодо рішення суду, можливості чи неможливості його виконання.

Таким чином, виходячи із зазначених норм про розмір виконавчого збору та про необхідність його стягнення, суд прийшов до висновку, що державний виконавець діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах: Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 336/6424/17 від 22.03.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 336/3827/17 від 03.05.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 808/4162/17 від 25.04.2018 року; Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у справі № 310/8070/17 від 13.09.2018 року; Верховного суду України по справі № 818/667/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі 286/382/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі № 750/1298/17 від 26.07.2018року; Верховного суду України по справі № 712/4237/17 від 26.09.2018року; Верховного суду України по справі № 750/5082/17 від 26.09.2018року.

На думку суду постанова державного виконавця від 13.05.2019р. ВП№ 59101784 про стягнення виконавчого збору є законною та така, що винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а отже не підлягає скасуванню.

А тому на підставі вищевикладеного суд вважає, що державний виконавець діяв правомірно та повністю дотримуючись вимог Закону України «Про виконавче провадження», а позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 13.05.2019 року ВП № 59101784 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692, 00 грн. не підлягає задоволенню.

Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області потрібно відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області управління Державної виконавчої служби, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця від 13.05.2019 року ВП № 59101784 в частині стягнення з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя виконавчого збору у розмірі 16692, 00 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.В. Антоненко