Справа № 580зп-20/160
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
08 вересня 2020 р.Справа №580зп-20/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-2), Демченкова Ярослава заступника міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-3), Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-4), т.в.о. Голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Гури Костянтина Юрійовича (відповідач-5), ОСОБА_2 - працівника Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-6), Міністерства юстиції України (відповідач-7), Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (відповідач-7), треті особи: Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, ОСОБА_3 , -
07 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-2), Демченкова Ярослава заступника міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-3), Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-4), т.в.о. Голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Гури Костянтина Юрійовича (відповідач-5), ОСОБА_2 - працівника Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-6), Міністерства юстиції України (відповідач-7), Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (відповідач-7), треті особи: Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, ОСОБА_3 , в якій заявник просить суд:
- прийняти заяву про забезпечення позову по справі про встановлення повноважень суб`єктів владних повноважень щодо запровадження у виробництво альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» (патент на корисну модель № НОМЕР_1 , авторське свідоцтво на науковий твір № НОМЕР_2 ) для автономного, безпечного, екологічного, економічного виробництва енергії, визнання актів протиправними, про порушення суб`єктами владних повноважень конституційних прав авторів технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на звернення до Кабінету Міністрів України та про негайне поновлення та забезпечення Кабінетом Міністрів України особистого немайнового права авторів технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на життя, особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля та інших прав, а також відшкодування шкоди завданої за порушене право, з метою ефективного та негайного поновлення порушеного особистого немайнового права авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, а також недопущення протиправних дій відповідачів, яке відбувається продовж 2006-2020 років від невиконання відповідачами своїх обов`язків, згідно статті 2 Закону України «Про Кабінет міністрів України», з питання запобігання викидання шкідливих речовин при виробництві енергії та забезпечення прав третіх осіб, а саме: усіх громадян України на безпечне для життя і здоров`я довкілля встановлене статтею 50 Конституції України, за рахунок запровадження у виробництво технології ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка запобігає викидання шкідливих речовин у довкілля при виробництві енергії, та її запровадження не порушує права відповідачів, які зобов`язані забезпечувати екологічні права громадян, а не порушувати їх, та не мають повноважень пред`явити зустрічний позов громадянину ОСОБА_1 , так як є очевидними порушення особистого немайнового права авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля продовж 2006-2020 років, згідно пункту 1 та 2 частини 2 статті 150 КАС України, що не заборонено статтею 151 КАС України, та не порушує права відповідачів, а стимулює їх до виконання своїх зобов`язань, встановлених статтею 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», на підставі статті 2, 6, 7 КАС України, статті 3, 8, 55 Конституції України, до розгляду;
- негайно поновити та забезпечити особисте немайнове право авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, шляхом надання зобов`язання Кабінету Міністрів України здійснити на засіданні Кабінету Міністрів України перевірку скарг та звернень авторів технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з питання забезпечення особистого немайнового права авторів технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, на підставі статті 9,10,11 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 2011р. № 942 «Про затвердження переліку пріоритетних тематичних напрямів наукових досліджень і науково-технічних розробок на період до 2015р., пунктів 18 та 78 «Переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 1996р. №1147 «Про затвердження переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів», Закону України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2020 року», Закону України «Про охорону атмосферного повітря», бюджетної програми: «Здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища» КПКВ 2401500 на 2020 рік, Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 366 «Про внесення змін до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для здійснення заходів щодо реалізації пріоритетів розвитку сфери охорони навколишнього природного середовища», за рахунок запровадження у виробництво технології ІНФОРМАЦІЯ_2 », у відповідності із статтею 2 закону України «Про Кабінету Міністрів України» та статтею 18,19,28 закону України «Про звернення громадян», за участі авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та здійснити на засіданні Кабінету Міністрів України розгляд та прийняти рішення із наступних питань, а саме:
1) про надання доручення Міністерству енергетики та захисту довкілля України негайно поновити та забезпечити особисте немайнове право авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особисте немайнове право на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом здійснення контролю з питання створення експертного висновку посадовими особами Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України та Міністерства енергетики та захисту довкілля України щодо доцільності покращення екологічного та економічного стану в Україні та забезпечення інтересів держави та громадян в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері шляхом реалізації у виробництво альтернативних джерел енергії - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» для автономного, безпечного, економічного та екологічного виробництва енергії за результатом звернення ОСОБА_3 НОМЕР_3 до Президента України ОСОБА_7 та Прем`єр-Міністра України Шмигаля Дениса Анатолійовича, у відповідності до ст. 19 Закону «Про звернення громадян», та подання, у встановленому порядку, на розгляд до Кабінету Міністрів України пропозиції ОСОБА_3 щодо реалізації в Україні програми: «« ІНФОРМАЦІЯ_1 » -енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров`я і добробут Українського народу», з використанням інтелектуального продукту (авторське свідоцтво на науковий твір № НОМЕР_2 , патент на корисну модель № НОМЕР_1 та інші технічні рішення) альтернативної сировини - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ©» для автономного, безпечного, екологічного та економічного виробництва енергії, яка сама утворюється безпосередньо в процесі роботи енергетичного агрегату, з використанням скидного енергопотенціалу відпрацьованих газів, і не потребує витрат на придбання, транспортування, зберігання та реалізацію, що забезпечує можливість її використання для автономного виробництва теплової, механічної, та електричної енергії на землі, під землею, на воді, під водою, в повітрі, в космосі та навіть на зворотному боку Місяця або коли погасне Сонце на небі, та яка, як встановлено у мотивувальній частині Постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015р. по справі за №804/1594/15, за позовом Дніпропетровського обласного благодійного фонду «Екологія - Геос», ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, дозволяє при її використані заощаджувати бюджетні кошти, знижувати, а не підвищувати, тарифи для населення та підприємств, що в свою чергу дозволяє знижувати вартість виробництва вітчизняних товарів і послуг, підвищувати їх конкурентну здатність, створювати додаткові робочі місця, збільшувати надходження до бюджету, виключити енергетичну та економічну залежність України та забезпечити конституційні права громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля;
2) про відшкодування моральної та матеріальної шкоди (упущена вигода) за порушення посадовими особами державних органів влади продовж 2006-2020 років особистого немайнового права авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, у звязку з тим, що з мого боку відсутній невідомо який конструктив;
3) про доцільність утримання за кошти платників податків Державне агентство з енергоефективності та енергозбереження України;
4) про надання доручення Міністерству юстиції України забезпечити захист інтересів держави в енергетичній, екологічній, економічній та оборонній сфері у судах, зокрема, у справах № 175/4980/19 в Індустріальному районному суді, № 175/4638/19, № 175/4804/19, № 175/4892/19, № 175/1022/20 в Дніпропетровському районному суді, суддя Новік Л.М., № 175/4951/19, № 175/1478/20, № 175/1213/20, № 175/1143/20, № 175/1078/20, в Дніпропетровському районному суді, суддя Бойко О.М. (тривалий час справи не відкритті) , справа № 160/4231/20 відкрито апеляційне провадження, справа № 160/9136/19 подана апеляційна скарга, справа .№ 175/4381/19 знаходиться в Дніпровському апеляційному суді, справа № 160/7736/19 відкрито письмове провадження 17.01.2020 року у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, справа № 160/6623/19, № 160/7735/19, № 160/9136/19, № 160/1831/19, № 160/1841/19, № 160/2171/19, № 160/7931/20, № 160/8098/20, № 160/8291/20 та інших, щодо протиправних дій посадових осіб державних органів влади з питання реалізації у виробництво технології ОСОБА_4 « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та гарантії права доступу громадянина до правосуддя, а саме: у відповідності із статтею 8 Конституції України, на стороні позивача ОСОБА_1 ;
5) про надання доручення Міністерству юстиції України забезпечити гарантію права на звернення громадянина до суду, у відповідності із статтею 8 Конституції України, без жодних обмежень чи умов, зокрема, щодо сплати судового збору, терміну подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги, подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги на папері та іншого, чи не відповідності положень КАС України Конституції України, шляхом внесення змін до чинного законодавства України;
6) про надання доручення Міністерству юстиції України забезпечити захист особистого немайнового права авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом надання правника, на підставі повноважень Міністерства юстиції України та на підставі статті 59 Конституції України, у справах № 175/4980/19 в Індустріальному районному суді, № 175/4638/19, № 175/4804/19, № 175/4892/19, № 175/1022/20 в Дніпропетровському районному суді, суддя Новік Л.М., № 175/4951/19, № 175/1478/20, № 175/1213/20, № 175/1143/20, № 175/1078/20, в Дніпропетровському районному суді, суддя Бойко О.М. (тривалий час справи не відкритті), справа №160/4231/20 відкрито апеляційне провадження, справа № 160/9136/19 подана апеляційна скарга, справа .№ 175/4381/19 знаходиться в Дніпровському апеляційному суді, справа №160/7736/19 відкрито письмове провадження 17.01.2020 року у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, справа № 160/6623/19, № 160/7735/19, № 160/9136/19, № 160/1831/19, № 160/1841/19, № 160/2171/19, № 160/7931/20, № 160/8098/20, № 160/8291/20 та інших. Якщо викладені у заяві заходи забезпечення позову не задовольняють суд, вжити заходи забезпечення позову, на підставі представлених у суд документів у справі №555зп-20/160 щодо негайного поновлення особистих немайнових прав заявника у даній справі на розсуд суду задля стимулювання посадових осіб для виконання своїх повноважень щодо охорони природи, ресурсозбереження та забезпечення екологічних прав громадян, що не заборонено КАС України.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року зазначена вище заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви розподілена головуючому судді Туровій О.М.
Перевіривши заяву ОСОБА_5 на відповідність вимогам ст.152 КАС України, суд встановив наступне.
Приписами п.1 ч.1 ст.153 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:
1) найменування суду;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові
- для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;
3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;
4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;
5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Згідно з ч.2 ст.152 КАС України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Крім того, ч.4 ст.152 КАС України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2102,00 грн.
Приписами пп. 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» визначено, зокрема, що за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову встановлено ставку судового збору 0,4 відсотка ціни позову, але не менше 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, у 2020 році за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 630,60 грн. (0,3 х 2102,00 грн.).
Судом встановлено, що судовий збір при зверненні ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви не сплачено.
При цьому у заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.ст. 3,8,19,21,22,24,55 Конституції України, підпункту «г» пункту 2 та пункту 3 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», як члена малозабезпеченої сім`ї, а також у зв`язку із тим, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, а саме: негайне поновлення та забезпечення особистого немайнового права авторів технології ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на життя та особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля.
На підтвердження важкого фінансового становища позивачем надано довідки про доходи № 5212 2622 4726 1036 та № НОМЕР_4 , а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.07.2020 №1716.
Розглянувши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору, вивчивши наведені у ньому підстави, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України № 3674-VІ «Про судовий збір».
Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з ч.1 ст.77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
При цьому, судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.
Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
При цьому положення Закону України «Про судовий збір» кореспондуються з положеннями статті 2 КАС України, якими розкривається зміст однієї із засад адміністративного судочинства, а саме, рівності всіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.
Стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї тощо). Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.
У розумінні приписів статті 8 Закону України №3674-VІ «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.
Водночас, заявником не надано суду достатніх та належних доказів наявності обставин щодо відсутності коштів на оплату судового збору, як підстави для звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.07.2020 №1716, ОСОБА_5 в період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня.
Разом з цим, суд повторно зазначає, що підставою для звільнення від сплати судового збору може слугувати те, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Оскільки судовий збір за подання заяви про забезпечення позову складає 630,60грн, розмір судового збору не перевищує 5% розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік (1609,94грн), що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстави для звільнення ОСОБА_5 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ «Про судовий збір».
Крім того, судом зауважується, що заявником не надано документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про його скрутне матеріальне становище.
Оскільки зазначені ОСОБА_5 обставини відповідно до вищевказаних статей Закону України «Про судовий збір», не є підставою для звільнення від сплати судового збору, а останній не надає доказів наявності інших підстав для його звільнення від сплати судового збору, суд не знаходить правових підстав для звільнення його від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.
Крім того, статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом. Визначення ж майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.
Оскільки заявником не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені в заяві не можуть бути визнані поважними, в зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у даному випадку заявником в порушення вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст.152 КАС України не додано до заяви про забезпечення позову оригіналу квитанції про сплату судового збору.
Відповідно до ч.7 ст.154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, КАС України містить пряму норму закону щодо повернення без розгляду заяви про забезпечення позову у разі відсутності належних доказів сплати судового збору за її подання та виключень з такої норми не передбачено.
Ураховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Керуючись ст.ст. 152,154 КАС України, суд
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України (відповідач-1), Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-2), Демченкова Ярослава заступника міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України (відповідач-3), Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-4), т.в.о. Голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Гури Констянтина Юрійовича (відповідач-5), ОСОБА_2 - працівника Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (відповідач-6), Міністерства юстиції України (відповідач-7), Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (відповідач-7), треті особи: Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, ОСОБА_3 - повернути заявнику без розгляду.
Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова