Справа № 140/9317/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9317/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № 183774 від 09.06.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34 000,00 грн. до позивача.

В обґрунтування позову зазначив, що в розумінні вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» не є перевізником, а отже не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт в межах спірних правовідносин, а отже підстави для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу - відсутні. Також вказав, що у працівників Укртрансбезпеки були відсутні підстави вимагати проїхати до контрольно-вагового пункту (комплексу) для зважування, оскільки позивач не здійснював рух транспортних засобом, а лише перебував на автостоянці з метою розвантажування.

Крім того, у відповідача відсутні належні та допустимі докази, які могли б довести винуватість позивача в інкримінованому відповідачем йому правопорушенні, а саме фіксований чек з контрольно-вагового комплексу про зважування (вимірювання) транспортного засобу.

Ухвалою судді від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

11.08.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що за результатами документального габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що загальна маса транспортного засобу разом з причіпом та вантажем становила 52,961 тонн, що на 12,961 тонн перевищувала норму загальної маси, встановленої п. 22.5 Правил дорожнього руху. В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 0021962 від 27.04.2020 зафіксовано відсоткове співвідношення перевищення параметрів від нормативу, зокрема, по загальній масі перевищення становило 32,4%. Таким чином допущене ОСОБА_1 порушення законодавства про автомобільний транспорт підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку з чим постанова Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про застосування адміністративно-господарського штрафу 183774 від 09.06.2020 є законною та обґрунтованою, винесеною відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

14.08.2020 від позивача надійшли до суду заперечення на відзив, згідно яких останній не погодився з аргументами, викладеними у відзиві на позовну заяву та просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 27.04.2020 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, на 382 км автомобільної дороги М-07 «Київ - Ковель - Ягодин» в зоні дії стаціонарного посту патрульної поліції смт. Маневичі проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

В ході проведення рейдової перевірки, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було звернено увагу на те, що транспортний засіб типу тягач з напівпричепом рухаючись зі сторони м. Києва в напрямку до пункту габаритно-вагового повернув праворуч з автомобільної дороги М-07 на площадку.

У зв`язку з припущеним, що такий транспортний засіб може здійснювати рух з порушеннями транспортного законодавства, інспекторами Управління разом з працівниками патрульної поліції вирушили за місцем знаходження вказаної площадки.

Транспортний засіб марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який є також власником вказаного транспортних засобів був перевірений посадовими особами відповідача.

Водій транспортного засобу, ОСОБА_2 надав для перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Волинській області наступні документи:

- посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_3 , виданого Луцьким

ВРЕР;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію напівпричепа марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 ;

- видаткову накладну №РІ-0002288 від 27.04.2020.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , тягач марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , і напівпричіп марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_2 .

Згідно пред`явленої видаткової накладної №РІ-0002288 від 27.04.2020, ДП «Регіон - Інвест» відвантажив ОСОБА_2 базальтового щебеню масою у 37,4 тонн.

Водночас, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власна маса транспортного засобу тягача марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , становить 7,561 тонн, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власна маса напівпричепа марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , становить 8 тонн.

За результатами документального габаритно-вагового контролю, у сукупності маса вантажу з масою транспортних засобів становила 52,961 тонн при нормі 40 тонн, що на 12,961 тонн перевищувала норму загальної маси, встановленої п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пп. 4 п. 4 Порядку №1007/1207 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0016602 від 27.04.2020.

На підставі пп. 5 п 4 Порядку №1007/1207 та п. 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0021962 від 27.04.2020.

На виконання вимог Порядку №879, перевізнику ОСОБА_2 нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу за маршрутом с. Полиці Рівненської області до с. Оконськ Волинської області протяжністю 37 км у розмірі 59,94 євро, про що складений розрахунок №127 від 27.04.2020.

В акті проведення перевірки №210864 від 27.04.2020 зафіксовано відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами.

Водій, ОСОБА_2 , був ознайомлений з актом проведення перевірки, довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунком плати за проїзд, про що свідчать його власноручні підписи на вказаних документах. Зауважень чи заперечень щодо проведеної рейдової перевірки, а також габаритно-вагового контролю не надавав.

За висновкам акту перевірки, позивачем допущено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке підпадає під дію абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до п. 25, 26 Порядку №1567, розгляд справи про порушення ОСОБА_2 законодавства про автомобільний транспорт проводився в Управлінні Укртрансбезпеки у Волинській області 09.06.2020 з 09.30 по 13.00. Запрошенням на розгляд справи №39372/21-1/24-20 від 19.05.2020 ОСОБА_2 запрошено розглядати справу на 09.06.2020 з 09.30 по 13.00. Вказаний рекомендований лист ОСОБА_2 отримав 21.05.2020, про що свідчить витяг з сервісу трекінгу ДП «Укрпошта». З огляду на зазначене, позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

На вказану дату та час розгляду справу позивач не прибув, відтак розгляд справи проводився за наявними матеріалами без його участі, що узгоджується з вимогами п. 27 Порядку №1567.

За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 183774 від 09.06.2020 за порушення абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 34 000,00 грн.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що реалізацію державної політики, у тому числі, з питань безпеки на наземному транспорті покладено на Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» наведено поняття «автомобільний перевізник» - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 60 Закону за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Водночас статтею 29 цього Закону встановлено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Тому, твердження позивача про те, що він не є суб`єктом господарювання, а тому не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є невірним, оскільки Закон не ставить у залежність можливість застосування відповідальності від наявності чи відсутності в особи порушника статусу підприємця.

Тобто, виходячи з буквального тлумачення змісту вищезазначеної норми Закону, наявність статусу суб`єкта господарювання є обов`язковою ознакою автомобільного перевізника. Проте відсутність такого статусу не звільняє позивача від відповідальності, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що ним здійснювалось перевезення вантажу, а частина 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає застосування адміністративно-господарських штрафів, за порушення законодавства про автомобільний транспорт саме до автомобільних перевізників, до яких, за визначенням статті 1 цього Закону, належить і ОСОБА_2 .

Зазначене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, відображеною в ухвалі від 24.06.2014 у справі № K/9991/78086/11.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України від 05.04.2001 №2344 «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994р. №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001р. №30 вказано, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно правових актів.

Пунктом 17 Порядку №1567 вказано, що рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортного засобу або без їх зупинення.

Відповідно до вказаних статей Законів України «Про дорожній рух» та «Про автомобільні дороги» Кабінет Міністрів України прийняв постанову 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», якою затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 3 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 5-1 пункту 2 Порядку №879 наведене визначення поняття «документальний габаритно-ваговий контроль» - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та вантажу.

Як встановлено судом, згідно пред`явленої позивачем видаткової накладної № РІ-0002288 від 27.04.2020 ДП «Регіон - Інвест» відвантажив ОСОБА_2 базальтового щебеню масою у 37,4 тонн.

Водночас, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власна маса транспортного засобу тягача марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , становить 7,561 тонн, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власна маса напівпричепа марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , становить 8 тонн.

За результатами документального габаритно-вагового контролю, у сукупності маса вантажу з масою транспортних засобів становила 52,961 тонн, що на 12,961 тонн перевищувала норму загальної маси, встановленої п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортним засобом з перевищенням вагових параметрів, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксований в акті проведення перевірки №210864 від 27.04.2020.

Водій, ОСОБА_2 , був ознайомлений з актом проведення перевірки, довідкою про здійснення габаритно-вагового контролю, актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунком плати за проїзд, про що свідчать його власноручні підписи на вказаних документах. Зауважень чи заперечень щодо проведеної рейдової перевірки, а також габаритно-вагового контролю не надавав.

Статтею 60 Закону №2344-III передбачена відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Законом України №54-ІХ від 11.09.2019, який набув чинності 25.09.2019, внесено ряд змін до Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, частину першу статті 60 цього закону доповнено новими абзацами - за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи:

абзац 14 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

абзац 15 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

абзац 16 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 60 Закону №2344-III розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, уповноваженими особами управління Укртрансбезпеки було здійснено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, який належить позивачу як автомобільному перевізнику в розумінні Закону №2344-III, за результатом якого встановлено перевищення встановлених габаритно-вагових норм на 32,4 (загальна маса транспортного засобу 52,961 тонни при нормативно допустимій масі 40 т) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Зазначене, зокрема, підтверджується відомостями видаткової накладної № РІ-0002288 від 27.04.2020.

За таких обставин та враховуючи наведені вище норми матеріального права, суд погоджується з висновком відповідача про допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, за що до автомобільного перевізника застосовується адміністративно-господарський штраф згідно абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344-III.

При цьому, як вбачається зі змісту наданих позивачем позовної заяви та відповіді на відзив, ним не спростовується сам факт перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу транспортним засобом марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , та відсутність відповідного дозволу, тобто не спростовується фактичне допущення позивачем як автомобільним перевізником порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком відповідача про наявність підстав для накладення на позивача штрафу згідно абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Доводи позивача, надані в обґрунтування заявлених вимог, про не проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Volvo, номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки Krone, номерний знак НОМЕР_2 , є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, допущення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт було виявлено уповноваженими особами управління Укртрансбезпеки без застосування вимірювальної ваги в результаті проведення документального габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу, тобто визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, на підставі пред`явлених водієм вказаного транспортного засобу документів відповідно до приписів статті 48 Закону №2344-III, зокрема, на підставі видаткової накладної № РІ-0002288 від 27.04.2020 та документах на вказаний автомобіль.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за наявності доведеного відповідачем та не спростованого позивачем факту допущення останнім порушення законодавства про автомобільний транспорт, що виразилось у перевищенні встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідачем правомірно притягнуто позивача до відповідальності відповідно до абзацу 16 частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Отже, оскаржувана постанова є законною та скасуванню не підлягає, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі статтями 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами першою-третьою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість позову. Натомість доводи відповідача свідчать про його безпідставність.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, м.Луцьк, вул. Кільцева, 1) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер