Справа № 380/8/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/8/20 пров. № А/857/7118/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Улицького В.З.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

представника позивача Коцай Г.Л.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року (прийняте у м. Львові суддею Кузаном Р.І.; складене у повному обсязі 12 травня 2020 року) в адміністративній справі № 380/8/20 за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив визнати:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про визначення митної вартості товарів № UA209000/2019/000548/2 від 26.11.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 26.11.2019 № UA209190/2019/01319.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час здійснення митного оформлення імпортованого легкового автомобіля подав усі необхідні та достатні документи, які ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, однак відповідачем за результатами перевірки митної декларації та доданих документів винесено картку відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості, визначивши митну вартість заявленого товару за резервним методом. Вважає, що відповідачем не обґрунтовано підстави застосування резервного методу визначення митної вартості, а також не враховано долучених декларантом документів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Галицька митниця Держмитслужби, яка вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення сформовано висновки, які не відповідають обставина справи, порушено норми матеріального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а обставини, які мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, були недоведеними належними і допустимими доказами. Тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за змістом відповідає доводам відповідача, наведеним у відзиві на позовну заяву, зокрема тим, що суд дійшов висновку, який не ґрунтуються на нормах законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи в тому, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано пакет документів та заявлено вартість транспортного засобу 5500,00 EUR. Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками було згенеровано форми митного контролю та встановлено, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. У митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації про вартість цього транспортного засобу, яка згенерована відповідно до АСАУР ДФС і складає 11 950 EUR. Зазначає, що у фактурі № 20190462 від 08.11.2019 вказана форма оплати за товар оплата готівкою, проте касових або товарних чеків, банківських платіжних документів, що підтверджували б оплату товару, до митного оформлення не надавалося. Також звертає увагу, що в експортній декларації від 08.11.2019 № 19ВЕЕ789 вказано статистичну вартість 5550 EUR, що не відповідає задекларованій вартості. Вказує, що позивач не надав митному органу документів, які підтверджують здійснену ним оплату, а тому й не підтверджено одну із складових митної вартості - ціну, що була фактично сплачена. Щодо застосування системи АСАУР, спрацьовує індикатор ризику, значення якого для кожного транспортного засобу встановлюється окремо на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному. Під час встановлення значення індикатора ризику використовується інформація спеціалізованих видань та/або інформаційних ресурсів, які містять відомості про ціни, сформовані у відповідному регіоні світового ринку, з урахуванням марки, моделі, року випуску, об?єму циліндрів двигуна, типу пального та фактичного пробігу оцінюваного транспортного засобу. У зв`язку з наведеним вважає, що рішення про коригування митної вартості товару № UА209000/2019/000548/2 від 26.11.2019 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що не погоджується з наведеними в апеляційній скарзі твердженнями з приводу неповноти з`ясування обставин та порушення норм матеріального права. Зазначає, що відповідач у рішення про коригування митної вартості не зазначив недоліків документів, наданих до митного оформлення, а митну вартість транспортного засобу визначено лише виходячи з цінової інформації системи АСАУР ДФС. Вважає, що оскаржене рішення митного органу прийняте всупереч вимогам Митного кодексу України, а тому підлягає скасуванню. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржене рішення суду без змін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі. Просив у задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом підтверджено матеріалами справи, 08.11.2019 позивач придбав у нерезидента України бельгійської фірми DIDER AUTOHANDEL DIDER NV Gentseweg 461 легковий автомобіль, вживаний, призначений для використання на дорогах загального користування, для перевезення пасажирів, марки: SKODA, модель: OCTAVIA, рік випуску 2018, модельний рік 2018, дата введення в експлуатацію 01.06.2018, номер кузова: НОМЕР_1 , номер двигуна: НОМЕР_2 , двигун-дизель, об`єм 1598 куб. см, колір сірий, колісна формула 4х2, потужність 85 кВт, тип кузова універсал, місць включаючи водія 5, дверей 5. Країна виробництва: Чехія (CZ).

15.11.2019 декларант ФОП ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі декларант) подав до митного контролю митну декларацію № UA 209190/2019/073309 для здійснення митного оформлення імпортованого товару.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України за основним методом (за ціною договору), а саме - 5500,00 Євро. На підтвердження ціни товару декларант надав рахунок-фактуру інвойс (Commercial invoice) № 20190462 від 08.11.2019, акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209070/2019/11585 від 14.11.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 01.06.2018, договір про надання послуг митного брокера б/н від 15.11.2019, інші некласифіковані документи заяву про видачу посвідчення від 15.11.2019, копію митної декларації країни відправлення MRN 19BEE7789 від 08.11.2019, паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_4 від 11.01.2018, паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України НОМЕР_5 від 23.08.1996.

Згідно з рахунком-фактурою № 20190462 від 08.11.2019, виданим фірмою DIDIER AUTOHANDEL DIDIER NV Gentseweg 461, вартість автомобіля становить 5500,00 EUR. У вказаному рахунку вказано, що оплата проводиться готівкою.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості автомобіля Львівською митницею ДФС встановлено розбіжності та направлено декларанту письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів, а саме:

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару;

- висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На вимогу контролюючого органу декларант подав висновок експерта № 199/19 від 15.11.2019. Інших додаткових документів Львівській митниці ДФС надано не було.

26.11.2019 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000548/2, п. 33 якого скориговано вартість автомобіля до 11 950,00 Євро.

У графі 33 вказаного рішення «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено: "Митна вартість, заявлена декларантом, не може бути визнана у зв`язку з відсутністю документально підтвердження числових значень митної вартості та неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 3 ст. 53 МК України (відсутні касові або товарні чеки, банківські платіжні документи). У органу доходів і зборів виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості цього транспортного засобу, яка згенерована АСАУР 11 950 Євро. Касові або товарні чеки до митного оформлення не подавались (ч. 1 ст. 368 МКУ), документи щодо оплати товару до митного оформлення не подавалися. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових-документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: якщо рахунок сплачено - банківські документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - Інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, ще містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати такі методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митну вартість визначено за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Виходячи з вищезазначеного, митна вартість товару становитиме 11 950 Євро. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано ціну, за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання АСАУР».

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/01319, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: Неможливість завершення митного оформлення, по причині необхідності внесення змін у гр. 12,45 МД (у зв?язку із коригуванням митної вартості товару № 1 після прийняття Рішення про коригування митної вартості товару № UA209000/2019/000548/2). Декларантом порушено умови декларування, передбачені п. 1 п. 8 ст. 257 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 та наказом Міністерства фінансів України Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа від 30.05.2012 № 651), невірно розраховано митну вартість, неправильно заповнена графа 12, 45 ВМД, МКУ № 4495-VI від 13.03.2012 ст.54, п.6, п.п.1.

Окрім цього, роз?яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Подання нової ВМД із змінами у зазначених графах ВМД відповідно до рішення про визначення митної вартості № UA209000/2019/000548/2. Також роз`яснено право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до ст. 25 МК України або до суду.

Суд встановив, що на виконання вимог рішення про коригування декларант ФОП ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав нову декларацію № UA209190/2019/077704 та сплатив податки, відповідно до відкоригованої митної вартості автомобіля.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що декларант подав усі необхідні документи для визначення митної вартості товару, а тому у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості. Суд відхилив покликання відповідача для взяття за основу для визначення митної вартості ввезеного декларантом товару спрацювання АСАУР з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Вказаний метод не враховує індивідуальні особливості придбаного позивачем транспортного засобу, що мають суттєвий вплив на його ринкову вартість. Також митний орган не взяв до уваги висновок № 199/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 15.11.2019, в якому зазначено, що вартість увезеного позивачем на митну територію України автомобіля (без урахування митних платежів, зборів та інших необхідних платежів за його розмитнення та реєстрацію в Україні) станом на момент проведення дослідження становить 146 388,46 грн або 5490,48 євро.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, зокрема, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 54 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами частини першої статті 49 та частини першої статті 51 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою - другою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 8 вказаного розділу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; рахунок-фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини перша - третя статті 53 МК України).

Разом з тим, статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 Кодексу).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частини 1 статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За приписами частини першої статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Як видно з матеріалів справи, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації, визначено за основним методом в сумі - 5500 EUR, а до митної декларації додано документи, які підтверджують заявлені відомості про митну вартість товару за основним методом, зокрема документи, які підтверджують митну вартість товарів: рахунок-фактуру інвойс (Commercial invoice) № 20190462 від 08.11.2019, акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209070/2019/11585 від 14.11.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 01.06.2018, копію митної декларації країни відправлення MRN 19BEE7789 від 08.11.2019.

Надавши правову оцінку рахунку-фактурі (інвойсу) № 20190462 від 08.11.2019, виданому фірмою DIDIER AUTOHANDEL DIDIER NV Gentseweg 461, що містить числові значення для визначення митної вартості товару, колегія суддів вважає, що цей рахунок-фактура містить всі необхідні дані продавця і покупця, інформацію щодо транспортного засобу легкового автомобіля марки: SKODA, модель: OCTAVIA, дату першого використання введення в експлуатацію 01.06.2018, номер кузова: НОМЕР_1 , тип двигуна та об`єм; а також реквізити щодо дати та номера, підпис і печатку продавця та інформацію про вид оплати: готівка; відомість про неоподаткований вивіз.

Тобто, цей рахунок-фактура містить інформацію, яка піддається обчисленню про оплату та засвідчує вартість придбаного позивачем автомобіля в сумі 5500 євро.

Вказані обставини спростовують доводи митного органу, що декларантом не подано до митного оформлення документів документально підтвердження числових значень митної вартості згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 3 ст. 53 МК України, такі як касові або товарні чеки, банківські платіжні документи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Крім того, як встановлено судом, на вимогу митного органу позивачем додатково було надано висновок № 199/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 15.11.2019, який митним органом не взятий до уваги.

У вказаному висновку експертного автотоварознавчого дослідження зазначено, що вартість увезеного на митну територію України автомобіля SKODA OCTAVIA Combi 1.6 TDI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (без врахування митних платежів, зборів та інших необхідних платежів за його розмитнення та реєстрацію в Україні), станом на момент проведення дослідження становить 146 388,46 грн або 5490,48 євро.

Крім того, в додатках вказаного висновку долучено ремонтну калькуляцію № 1511_R від 15.11.2019, згідно якої вартість ремонту автомобіля SKODA OCTAVIA Combi 1.6 TDI, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 становить 273 874,86 грн.

Отже, вказаний додатково доданий висновок № 199/19 експертного автотоварознавчого дослідження від 15.11.2019 підтверджує обставини, які характеризують конкретний автомобіль, який ввезений позивачем в Україну, з його ушкодженнями та дійсну вартість.

Вказане спростовує доводи відповідача щодо неподання декларантом на підтвердження заявленої ним митної вартості за основним методом (ціною фактурної вартості товару 5500 євро) усіх документів, визначених ч. 2 ст. 53 МК України, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, що є обов`язковими при її обчисленні.

Колегія суддів вважає, що відповідач не довів, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підроби або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, не обґрунтував та не довів неможливість визначення митної вартості за основним методом.

Проте, відповідач скоригував визначену позивачем митну вартість обумовленого транспортного засобу з 5500 EUR до 11 950 EUR за резервним методом визначення митної вартості, взявши за основу для коригування відомості товару інформацію щодо вартості транспортного засобу, обрахованого згідно АСАУР на рівні 11 950,00 EUR.

Така мотивувальна частина оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не містить жодного обґрунтування чи відомостей про обставини виникнення ризику спрацювання АСАУР за кодами митних формальностей 105-2, 106-2.

Також колегія суддів встановила, що митний орган не конкретизував ні у вимозі про витребування додаткових доказів, ні в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, яких самі відомості відсутні у поданих до митного оформлення документах, які, на думку митного органу, підтвердили б задекларовану митну вартість імпортованого товару або які з поданих документів на підтвердження числового значення задекларованої митної вартості містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують їх числові значення митної вартості.

Стаття 362 МК України дає визначення аналізу ризику як систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів, як правильно зауважив місцевий суд. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2019 при перегляді справи № 805/2713/16-а.

Окрім цього, автоматизована система аналізу та управління ризиками не є програмним продуктом, який містить інформацію про митну вартість імпортованих товарів, а спрямована виключно на те, що б застерегти посадових осіб митниці про ті митні формальності, які йому за необхідності доцільно провести для дотримання норм законодавства під час здійснення митного контролю.

Також, в оскаржуваному рішенні відсутні відомості щодо дати, номеру митної декларацій, за якою ввезено товар, оскільки згідно положень ч. 2 ст. 64 МК України митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Також відсутні і відомості щодо комерційних умов поставки такого товару, дати ввезення (розмитнення) такого товару, найменування ввезеного товару, його технічних та інших характеристик (в тому рахунку і щодо виявлених пошкоджень, пробігу, року та кількості років перебування товару у фактичному використанні).

Адже вартість транспортного засобу окрім вказаних характеристик залежить і від року його ввезення на митну територію України та часу перебування транспортного засобу в обігу.

Відтак, приведені митним органом (в оскаржуваному рішенні) відомості щодо коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу за резервним методом не дають підстав вважати таке рішення є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Зважаючи на викладене, використана відповідачем інформація при прийнятті рішення про коригування митної вартості за резервним методом згідно з покликанням на відомості АСАУР для визначення митної вартості не може вважатись спорідненою та найбільш еквівалентною за своєю митною вартістю ціні імпортованого позивачем товару.

Разом з тим, відповідач не надав пояснень, яким чином ураховував стан ввезеного позивачем транспортного засобу, а отже, не довів обґрунтованість визначення митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом ні нормативно, ні фактично.

Відсутність обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для скасування рішення про коригування митної вартості товарів, про що свідчить правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду № 826/28024/15 від 18.12.2018, № 815/1670/17 від 21.12.2018, № 813/663/17 від 18.12.2018, № 815/228/17 від 21.12.2018 та № 820/1436/17 від 18.12.2018.

Оскільки відповідач не довів належними до достовірними доказами як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, що імпортований позивачем товар не може бути розмитнений за основним методом, а також не довів, що товари, про які йдеться у системі АСАУР, співпадають за номенклатурою, технічними властивостями товару та умовами поставки, та іншими приведеними вище характеристиками, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Так як рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000548/2 від 26.11.2019 підлягає скасуванню, то підлягає визнанню протиправною і скасуванню картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/01319 від того ж числа.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року в адміністративній справ № 500/2314/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. З. Улицький
Постанова складена у повному обсязі 03 вересня 2020 року.