Справа № 380/378/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/378/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича, Годовицько-Басівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича, Годовицько-Басівської сільської ради, у якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради №2347 від 28.05.2019 «Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016р.»; визнати дії та бездіяльність сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо прийняття рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо надання позивачу земельної ділянки у безоплатну приватну власність -протиправними; визнати дії та бездіяльність сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо тривалого не розгляду заяви від 24.09.2009 про надання позивачу земельної ділянки у безоплатну приватну власність - протиправними; визнати дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради щодо прийняття рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у безоплатну приватну власність - протиправними; визнати дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради щодо тривалого не розгляду заяви від 24.09.2009 про надання позивачу земельної ділянки у безоплатну приватну власність -протиправними; зобов`язати Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі позивачу земельної ділянки у приватну власність; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у виді компенсації за відрив, від звичайних занять у розмірі 5000грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Годовицько-Басівською сільською радою 28.05.2019 прийнято рішення №2347 «Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016р.». Позивач не погоджується з таким рішенням, оскільки на сесії сільської ради рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою не прийнято. Вказує, що не голосування депутатів під час розгляду його заяви не є правовою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстави, що не передбачено ч.7 ст.118 ЗК України. Мотивованої відмови у рішенні сільської ради не наведено. Стверджує, що сільська рада не виконала постанову суду, жодного рішення на виконання постанови суду не прийняла, але постановила рішення №2347 від 28.05.2019р. у якому зазначає, що рішення не прийнято.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Зазначив, що справа відповідно до вимог КАС України не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства Львівським окружним адміністративним судом. Стверджує, що позивач використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської с/р Пустомитівського р-ну Львівської області, оскільки згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №382/16-16 від 20.01.2016р. ОСОБА_1 затверджено документацію із землеустрою та передано у власність земельну ділянку пл. 0,2250га, кадастровий номер :07:000:0305 та проведено відповідну державну реєстрацію права власності.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою від 16.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Заслухавши доводи позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступне.

28.01.2008 ОСОБА_1 звернувся до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області із заявою про виділення йому, як інваліду 2 групи дитинства земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на тетриторії Годовицько-Басівської сільської ради.

28.05.2019 Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області прийняла рішення №2347 «Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016р.».

Позивач вважаючи рішення відповідача протиправним, звернувся за захистом своїх прав до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України).

Частиною 1 ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом на підставі статті 146 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Відповідно до п.«а» та «б» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Статтею 19 Земельного кодексу України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень ст. 118 ЗК України.

Такого ж змісту позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 2040/6320/18, від 16.05.2019 у справі №826/17220/17.

Судом встановлено, що 28.05.2019 Годовицько-Басівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області прийнято рішення №2347 «Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016р.»

Підставою відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач посилається на те, що рішення на засіданні 70 сесії VII демократичного скликання про виділення земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на території Годовицько-Басівської сільської ради, згідно заяви ОСОБА_1 не прийнято, оскільки голосували за - 0, проти - 0, утримались - 13, не голосували - 0.

Таким чином, відмова відповідача у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстави, що не передбачена ч. 7 ст. 118 ЗК України є протиправною, відтак рішення Годовицько-Басівської сільської ради №2347 від 28.05.2019 "Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016р. " є протиправним та підлягає скасуванню.

А відтак, дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради та сільського голови Хмиза В.Т щодо прийняття 28.05.2019 рішення №2347 є протиправними.

Суд зазначає, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі №804/1469/17 та від 10 квітня 2019 року у справі №826/11251/18.

Таким чином, судом не встановлено, що відповідачем момент прийняття рішення перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов, відтак суд вважає за необхідне зобов`язати Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, з урахуванням оцінки суду в даній справі.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Годовицько-Басівської сільської ради №2347 від 28.05.2019 "Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016".

Визнати дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради та сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо прийняття рішення №2347 від 28.05.2019 "Про виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду по справі №876/1085/15 від 22.03.2016" -протиправними.

Визнати дії та бездіяльність Годовицько-Басівської сільської ради та сільського голови Годовицько-Басівської сільської ради Хмиза Василя Тадейовича щодо тривалого не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання ОСОБА_1 земельної ділянки у безоплатну приватну власність - протиправними.

Зобов`язати Годовицько-Басівську сільську раду розглянути на найближчій сесії заяву ОСОБА_1 від 24.09.2009 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі позивачу земельної ділянки у приватну власність.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.09.2020.

Суддя Р.М. Брильовський