Справа № 360/2186/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2186/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Луганській області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» (далі відповідач), в якому позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011», у розмірі суми податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 678409,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення податкового законодавства щодо сплати податків та зборів у встановлені законом терміни у відповідача виникла податкова заборгованість перед бюджетом з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 22347,41 грн та з податку на додану вартість в сумі 656061,96 грн.

На виконання заходів стягнення податкового боргу контролюючим органом сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ю» від 11 травня 2018 року № 8995-17, яка надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням 16 травня 2018 року. Податкова вимога повернулася на адресу податкового органу 19 червня 2018 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного від 30 вересня 2019 року по справі № 360/2221/19 адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Угдепромдонбасс 2011» про стягнення коштів за податковим боргом з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість на загальну суму 678409,37 грн з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника, задоволено повністю.

Відповідно до вищезазначеного судового рішення позивачем до філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» направлено інкасові доручення від 17 лютого 2020 року № 260, від 18 березня 2020 року № 414, від 06 квітня 2020 року № 473, від 06 квітня 2020 року № 474, від 07 квітня 2020 року № 480, від 07 квітня 2020 року № 481. Однак, всі інкасові доручення (розпорядження) повернулися до контролюючого органу без виконання відповідно до пунктів 11.7, 11.11 глави 11 постанови Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника».

У зв`язку з цим, податковий борг платника податків є несплаченим та станом на 07 травня 2020 року загальна сума податкового боргу становила 683061,67 грн, що підтверджується довідкою (інформацією) про наявність/відсутність податкового боргу у платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» по Україні в цілому та інтегрованими картками з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість.

Також позивачем вживались заходи з метою виявлення майна, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу, однак проведеними заходами майна, достатнього для погашення наявної суми боргу, не виявлено.

Отже, проведеними позивачем заходами встановлено відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» будь-якого майна. Вжитті позивачем заходи з погашення платником податків податкового боргу не призвели до позитивного результату.

З посиланням на положення пунктів 94.1, 94.2, 94.4, підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, оскільки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» обліковується несплачений податковий борг, що підлягає стягненню за рішенням суду від 30 вересня 2019 року у справі № 360/2221/19, та відсутнє майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, внаслідок чого неможливо провести опис майна боржника у податкову заставу, позивач просить накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, які обслуговують відповідача, у розмірі суми податкового боргу 678409,37 грн.

Ухвалою від 09 червня 2020 року позовну заяву Головного управління ДПС у Луганській області залишено без руху (арк. спр. 48-49).

Ухвалою від 22 червня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд вирішив розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 57-59).

Поштове відправлення із ухвалою суду від 22 червня 2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі, направлене на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011», повернуто у зв`язку не врученням адресату (арк. спр. 63, 64). Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» (ідентифікаційний код 37541110) зареєстроване юридичною особою, знаходиться у м. Рубіжному Луганської області та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Рубіжанське управління, ДПІ у м. Рубіжному (м. Рубіжне) як платник податків, про що свідчать витяг з реєстраційних та облікових даних платника податків та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 червня 2020 року № (арк. спр. 4-5, 45-47).

На виконання вимог статті 59 Податкового кодексу України Головним управлінням ДФС у Луганській області 16 травня 2018 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» податкову вимогу форми «Ю» від 11 травня 2018 року № 8995-17, яка повернута на адресу Головного управління ДФС у Луганській області 19 червня 2018 року у зв`язку з неврученням адресату (арк. спр. 7, 7 зв.).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у справі № 360/2221/19 позовні вимоги Головного управління ДФС України у Луганській області задоволені повністю (арк. спр. 13-16):

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 22347,41 грн (двадцять дві тисячі триста сорок сім грн 41 коп.), яка складається з основного зобов`язання в розмірі 22347,41 грн за період з 11 березня 2019 року по 24 квітня 2019 року, з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011» на користь Державного бюджету України податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 656061,96 грн (шістсот п`ятдесят шість тисяч шістдесят одна грн 96 коп.), яка складається з основного зобов`язання 560701,18 грн за період з 03 травня 2018 року по 24 травня 2018 року, пені 95360,78 грн за період з 31 січня 2017 року по 24 травня 2018 року, з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника.

Головним управлінням ДПС у Луганській області до філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк» надіслано інкасові доручення (розпорядження) від 04 грудня 2019 року № 215 на суму 22347,18 грн, від 24 грудня 2019 року № 279 на суму 22347,18 грн, від 17 лютого 2020 року № 260 на суму 22347,41 грн, від 18 березня 2020 року № 414 на суму 22347,41 грн, від 06 квітня 2020 року №№ 473, 474 на суму 656061,96 грн та 22347,41 грн відповідно та від 07 квітня 2020 року №№ 480, 481 на суму 656061,96 грн та 22347,41 грн відповідно, які повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю у відповідача коштів для забезпечення їх виконання (арк. спр. 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24).

Листом від 18 квітня 2019 року № 3727/10/12-32-51-07 Головне управління ДФС у Луганській області звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, зокрема, щодо надання інформації про наявність земельних ділянок та набуті речові права на земельні ділянки, які перебувають у власності, в оренді чи на іншому праві користування, про виникнення, перехід чи припинення речових прав на земельні ділянки Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» (арк. спр. 25).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 21 травня 2019 року № 8-12-0.2-4051/2-19 згідно з наявними даними Державного земельного кадастру та даними структурних підрозділів станом на 01 січня 2013 року інформація щодо наявності земельних ділянок, які зареєстровані за особами, зазначеними у запиті, на території Луганської області, відсутня (арк. спр. 26).

Листом від 18 квітня 2019 року № 3724/10/12-32-51-07 Головне управління ДФС у Луганській області звернулось до Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області, зокрема, про надання інформації щодо зареєстрованих за Товариством з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» колісних транспортних засобів, а також про вартість їх придбання, які станом на 01 квітня 2019 року перебувають у власності (оренді, іншому праві користування) (арк. спр. 27).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області від 15 травня 2019 року № 31/12/4442-597 згідно з Єдиним державним реєстром МВС станом на 01 квітня 2019 року за Товариством з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» транспортні засоби не зареєстровані (арк. спр. 28).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27 березня 2020 року № 205469556 відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» відсутні (арк. спр. 30).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

податок; оподаткування; платник податку; оподатковувана операція для цілей розділу V цього Кодексу - відповідно податок на додану вартість; оподаткування податком на додану вартість; платник податку на додану вартість; операція, яка підлягає оподаткуванню податком на додану вартість (підпункт 14.1.186 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Відтак, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу; платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки), нерезидент розпочинає та/або здійснює господарську діяльність через постійне представництво на території України без взяття на податковий облік, що підтверджується актом перевірки.

Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В свою чергу, відсутність умов для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, за наявності умов, встановлених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, не може бути підставою для відмови у застосуванні арешту коштів на рахунках платника податків, оскільки норма підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 826/8691/16 та від 24 квітня 2020 року у справі № 802/2067/15-а.

Наявність заборгованості станом на час розгляду справи підтверджена інтегрованою карткою платника податків з податку на прибуток приватних підприємств та з податку на додану вартість (арк. спр. 9, 10-12, 66, 67).

Згідно із пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Державні податкові інспекції є структурними підрозділами територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та діють на підставі положень про такі територіальні органи, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в межах функцій, визначених статтею 19-3 цього Кодексу (пункт 41.3 статті 41 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно з підпунктом 19-1.1.21 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: організовують роботу та здійснюють контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України).

Головне управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746) є органом державної влади та зареєстровано юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05 червня 2020 року за № (арк. спр. 34-37).

Згідно з Положенням про Головне управління ДПС у Луганській області, затвердженим наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року № 14 (у редакції наказу Державної податкової служби України від 12 лютого 2020 року № 81), Головне управління ДПС у Луганській області є територіальним органом Державної податкової служби України (далі - ДПС), який підпорядковується ДПС. Головне управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС) є контролюючим органом (органом доходів і зборів). ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДФС у Луганській області у відповідних сферах діяльності. Основними завданнями ГУ ДПС (крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій) є забезпечення реалізації державної податкової політики, здійснення у межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків, зборів, платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок), державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотримання порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону. Відповідно до підпунктів 14, 17 та 21 пункту 4 вказаного Положення Головне управління ДПС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів; організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платників податків, що мають податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на їх рахунках у банках, фінансових санкцій до платників єдиного внеску; звертається до суду у випадках, передбачених законом (арк. спр. 38-44).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Головне управління ДПС у Луганській області у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс-2011» (ідентифікаційний код 37541110, місцезнаходження: 93000, Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Визволителів, будинок 67-В, квартира 55) про накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банках, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Углепромдонбасс 2011», у розмірі суми податкового боргу з податку на додану вартість та з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 678409,37 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська