Справа № 160/4381/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року Справа № 160/4381/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
21 квітня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 15.04.2020 р. засобами поштового зв`язку подана та підписана в інтересах ОСОБА_1 її представником - ОСОБА_2 позовна заява до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати неправомірною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді по суті заяви позивача про призначення їй пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином розглянути подані документи та винести рішення про призначення виплати пенсії позивачу відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4381/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви.
22 травня 2020 р. на виконання ухвали суду від 24 квітня 2020 р. представником позивача усунено недоліки позовної заяви, зокрема, надавши до суду уточнену позовну заяву, згідно із прохальною частиною якої, ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії (поданої 19.03.2018 р.);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином розглянути повторно подані документи 12.03.2019 р. та винести рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 (відповідно до особистої заяви ОСОБА_1 , поданої Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 19.03.2018 р. з врахуванням повторно поданих документів 12.03.2019 р.), згідно вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.10.1996 р. виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де була прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Держава Ізраїль. Представник позивача звернувся до відовідача 19.03.2018 р. із заявою про призначення пенсії, однак листом від 23.03.2018 р. УПФУ відмовив у призначенні пенсії позивачу. Дана відмова була оскаржена до суду, однак рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 жотвня 2018 р. по справі №0440/6676/18 позовні вимоги були залишені без задоволення.
12 березня 2019 р. представник позивача повторно звернувся до відповідача з відповідними оригіналами необхідних для призначення пенсії документів та подав нотаріально засвідчені копії цих документів для нового розгляду заяви про призначення пенсії. Оригінали документів, які були надані для огляду та нотаріально засвідчені копії були оглянуті та прийняті відповідачем, що підтверджується штампом УПФУ від 12 березня 2019 року на супровідному листі та не оспорюється відповідачем у своїй відмові. У відповідь на звернення позивача, відповідачем направлено лист від 19.03.2019 р. за № 525/03-09/26, яким відмовлено у новому розгляді заяви, посилаючись не те, що знову розглядати звернення позивача не має законних підстав. Таким чином, позивач вважає, що бездіяльність відповідача полягає у не розгляді питання стосовно призначення виплати пенсії, є протиправною і дискримінаційною, та суперечать чинному законодавству, у зв`язку із чим подано адміністративний позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4381/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
19 червня 2020 р. представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що представник позивача 19.03.2020 р. звернувся до пенсійного органу вперше щодо призначення пенсії, з особовою заявою позивача про призначення пенсії нотаріально посвідчену та апостильовану. Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській №606/02-06/21 від 23.03.2018 р. представнику позивача було відмовлено у призначені пенсії позивачу за віком. Позиція ГУ ПФУ в Дніпропетровській області полягає в тому, що представник позивача не надав документів на підтвердження факту реєстрації або факту проживання позивача на території України. Вищезазначена відмова була оскаржена позивачем до суду, відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р. за справою № 0440/6676/18, позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки не надано документів на підтвердження факту реєстрації або факту проживання позивача на території України. Представник позивача повторно 12.03.2019 р. звернувся до відповідача з заявою та документами, що необхідні для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , однак 19.03.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відповідь, в якій зазначено що відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 р. по справі №0440/6676/18 відсутні жодні підстави для повторного розгляду звернення щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , при повторному зверненні представник знову не надав документи, що підтверджують місце реєстрації чи місце проживання ОСОБА_1 на території України. Представником позивача були надані лише: нотаріально засвідчена копія довіреності представників ОСОБА_1., нотаріально засвідчена копія ІПН ОСОБА_1 , нотаріально засвідчена копія трудової книжки ОСОБА_1., нотаріально засвідчена копія посвідчення особи ОСОБА_1 , копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р. Саме з цих підстав, за відсутності документів, що підтверджують факт реєстрації місця проживання та реєстрації позивача в Україні, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р. по справі №0440/6676/18 позивачу було відмовлено в позовних вимогах, рішення набрало законної сили 23.11.2018 р. Тому підстави, для повторного звернення до суду є необґрунтованими.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року поновлено позивачу строк звернення до суду.
Згідно положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд виходить з наступного.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, посвідчення особи № НОМЕР_2 , видане відділення МВС в м. Бер Шева 26.02.2009 р., ІПН НОМЕР_1 .
Як зазначено представником позивача 21.10.1996 р. позивач виїхала з України за кордон на постійне місце проживання з постановкою на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2018 р. у справі №0440/6676/18 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , викладене в відмові Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №606/02-06/21 від 23.03.2018 р.; визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не призначення пенсії - протиправною; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 19.03.2018 р. (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не мало правових підстав для призначення пенсії ОСОБА_1 за відсутності документів на підтвердження факту реєстрації або проживання позивача на території України.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2018 р. у справі №0440/6676/18 набрало законної сили 23.11.2018 р.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача повторно звернувся до пенсійного органу із заявою від 12 березня 2019 р. про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 19.03.2019 р. №525/03-09/26 Відділом з питань призначення перерахунків пенсій №5 управління застосування Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, надано відповідь представнику позивача, якою з посиланням на Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2018 р. у справі № №0440/6676/18, повідомлено, що звернення ОСОБА_1 від 19.03.2018 р. про призначення пенсії за віком заново розглядати не має законних підстав.

Не погодившись із вказаним рішенням пенсійного органу, представник позивача звернувся до суду за захистом порушених прав ОСОБА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про громадянство України», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 р. № 22-1.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09.07.2003 р., право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 25 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846 (далі - Порядок) особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 2.22 Порядку передбачено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Згідно із приписами п.2.23 Порядку - документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документом, що посвідчує особу на території України є паспорт громадянина України.

Наведена правова позиція зазначена у п. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26.06.1992 р.

У пункті 2 Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон затвердженого Постановою Верховної Ради України №719-У від 23.02.2007 р. зазначено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом що посвідчує особу громадянина України під час перетинання ним державного кордону України та перебування за кордоном.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2019 року уповноважений представник ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком.

До даного звернення були надані наступні документи: нотаріально засвідчену копію довіреності представників, нотаріально засвідчену копію ІПН, нотаріально засвідчену копію трудової книжки, нотаріально засвідчену копію посвідчення особи, копію рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 р.

Водночас, судом встановлено та не спростовано позивачем, що документи, які б підтверджували факт реєстрації або факт проживання ОСОБА_1 на території України до відповідного повторного звернення не були надані до пенсійного органу.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно надано відповідь у формі листа від 19.03.2019 року № 525/03-09/26 на повторне звернення позивача від 12.03.2019 року.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України - розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 78, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко