Справа № 200/6801/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 р. Справа№200/6801/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

20 липня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання неправомірними дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року;

зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 згідно з трудовою книжкою;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з моменту звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності, а саме з 23 травня 2016 року, та сплатити її з урахуванням періодів роботи з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року як пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно при призначенні пенсії з інвалідності не зараховано до пільгового стажу спірні періоди роботи, оскільки 1) необхідні відомості для врахування цих періодів відображені у трудовій книжці і уточнюючі довідки, на які посилається відповідач при відмові, не потрібні; 2) за приписами законодавства спеціальний стаж може підтверджуватися даними реєстру застрахованих осіб, а не обов`язково підтверджується лише цими даними, 3) відомості трудової книжки не містять даних щодо переведення на іншу роботу, яка не віднесена до Списку № 1.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11 серпня 2020 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 (надання уточнюючої довідки), а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці. Позивачем вказані умови не виконані з причин, наведених відповідачем у листі від 12 лютого 2020 року за № 3228/02/25.

19 серпня 2020 року позивач надав відповідь на відзив, в якому виклав доводи, аналогічні тим, що наведені в адміністративному позову.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України та пенсіонером з інвалідності з 2016 року, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 11 липня 2018 року, матеріалами пенсійної справи.

11 лютого 2020 року позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про роз`яснення причин незарахування періодів роботи з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Листом від 12 лютого 2020 року за № 3228/02/25 відповідачем надано відповідь, що при призначенні пенсії не враховано період роботи з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року на ВП «Шахта імені 1 Травня» у зв`язку з ненаданням довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, та відсутністю даних щодо вказаного періоду у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; період роботи з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року на ВП «Шахтоуправління імені 17 партз`ізду» - у зв`язку з зазначенням у довідці № 1037 від 23 вересня 2014 року інформації про те, що позивач «відволікався для роботи на поверхні».

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Записом № 7 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 14 січня 1990 року встановлено, що позивач прийнятий 19 лютого 1993 року на посаду підземного електрослюсаря 4 розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта імені 1 Травня», наказ № 171-к від 19 лютого 1993 року; записом № 8 - 03 листопада 1993 року позивач звільнений з посади за власним бажанням, наказ № 913-к від 03 листопада 1993 року.

Сторонами перший спірний період визначений як з 19 лютого 1993 року по 03 листопада 1993 року, проте судом встановлено, що в розрахунку стажу, наданого відповідачем, цей період визначений як з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року, що кореспондується з відомостями запису № 9 трудової книжки. Тому вірним слід вважати період з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року.

Записом № 9 трудової книжки встановлено, що позивач 03 листопада 1993 року прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду дільниці ЕМО з повним робочим днем під землею у ВП «Шахтоуправління імені 17 партз`ізду»; записом № 10 - з 01 березня 1994 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею дільниці ЕМО, наказ № 25-к від 28 лютого 1994 року; записом № 11 - з 17 лютого 1999 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею видобувної ділянки, наказ № 34-к від 22 січня 1999 року; записом № 12 - з 27 березня 2001 року переведений чорнорабочим очисного забою 4 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 38-к від 30 березня 2001 року.

Наведеними записами трудової книжки охоплюється другий спірний період з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року як такий, що визначений довідкою № 1037 від 23 вересня 2014 року як період, в який позивач «відволікався для роботи на поверхні».

Отже, записами трудової книжки прямо визначено зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах у спірні періоди.

Суд зазначає, що у трудовій книжці позивача щодо спірних періодів зроблені відповідні записи, відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. […].

Перший спірний період з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року підпадає під дію постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26 січня 1991 року № 10 (далі - постанова № 10). Пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1, затвердженого вказаною постановою, передбачено віднесення до Списку № 1 усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Другий спірний період з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року підпадає під дію постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162 (далі - постанова № 162). Пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу І Списку № 1, затвердженого вказаною постановою, також передбачено віднесення до Списку № 1 усіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, аналіз норм законодавства та відомостей трудової книжки свідчить про зайнятість позивача повний робочий день в періоди роботи з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року за відповідною професією, яка віднесена до Списку № 1.

Крім того, однією з необхідних умов для врахування стажу, як пільгового є наявність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

В матеріалах справи відсутні докази проведення атестації відповідного робочого місця за перший спірний період з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року на ВП «Шахта імені 1 Травня», проте враховуючи, що спірний період є нетривалим та не охоплює 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, за який повинна бути проведена атестація, суд вважає за можливе зарахувати цей період роботи до пільгового стажу за Списком № 1 без наявного документального підтвердження проведення атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Проведення атестації відповідного робочого місця за другий спірний період підтверджується архівною копією наказу ВП «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду» про результати атестації робочих місць від 15 жовтня 1995 року № 133к за Списком № 1, тому суд вважає за можливе зарахувати і другий спірний період роботи з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1.

Доводи відповідача щодо правомірності незарахування періоду з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року у зв`язку з ненаданням довідки, уточнюючої пільговий характер роботи, та відсутністю даних щодо вказаного періоду у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки форма ОК-5 формується в електронному вигляді з 2000 року, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Як зазначено вище, аналіз норм законодавства та відомостей трудової книжки свідчить про зайнятість позивача повний робочий день в періоди роботи з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року за професією, яка віднесена до Списку № 1. Інших доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці при виконанні шкідливих робіт, та інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, суду не надано. Тому фактично доводи відповідача зводяться к неможливості перевірки відомостей трудової книжки у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території. Проте, судом встановлено, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і були утворені відповідно до законодавства України. Відомості трудової книжки не можуть піддаватися сумніву, а відсутність вказаних відповідачем даних позбавляти особи права на отримання пенсії в належному розмірі тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Доводи відповідача щодо правомірності незарахування періоду з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року у зв`язку з зазначенням у довідці № 1037 від 23 вересня 2014 року інформації про те, що позивач «відволікався для роботи на поверхні» суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Як зазначено вище, аналіз норм законодавства та відомостей трудової книжки свідчить про зайнятість позивача повний робочий день в періоди роботи з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року за професією, яка віднесена до Списку № 1. Довідка № 1037 від 23 вересня 2014 року також містить відомості, що позивач у період з 17 лютого 1999 року по 27 березня 2001 року, який включає спірний період з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року, виконував гірські роботи з повним робочим днем у шахті, а тому суд критично відноситься до інформації про те, що у період з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року позивач «відволікався для роботи на поверхні» як до суперечливої та неконкретизованої. В аспекті викладеного суд також приймає до уваги доводи позивача про те, що відомості про виконання позивачем іншої роботи на поверхні повинні відображатись наказами з внесенням даних до трудової книжки.

Позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо незарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періодів роботи з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року, проте судом встановлено, що вказані дії полягають у прийнятті розпорядження від 26 травня 2016 року, а тому з метою захисту прав позивача на підставі частини другої статті 9 КАС України суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження від 26 травня 2016 року.

Враховуючи, що за змістом статті 81 Закону № 1788-XII призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а тому відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачеві, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 згідно з трудовою книжкою з метою належного та ефективного захисту прав позивача підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 травня 2016 року про призначення пенсії з інвалідності з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року на ВП «Шахта імені 1 Травня» та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року на ВП «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду».

Крім того, позивачем заявлені вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з моменту звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності, а саме з 23 травня 2016 року, та сплатити її з урахуванням періодів роботи з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року як пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Суд вважає, що вказані вимоги заявлені передчасно, а тому задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Красноармійського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26 травня 2016 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Центральна, 13, м. Мирноград, Донецька область, 85323) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 23 травня 2016 року про призначення пенсії з інвалідності з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи позивача з 19 лютого 1993 року по 02 листопада 1993 року на ВП «Шахта імені 1 Травня» та з 13 червня 1995 року по 31 березня 1999 року на ВП «Шахтоуправління імені 17 партз`їзду».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07 вересня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська