Справа № 240/10613/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

02 вересня 2020 року м. Житомир справа № 240/10613/20

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняк М.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

09 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за 264 днів затримки повного розрахунку при звільненні шляхом множення середньоденного розміру мого грошового забезпечення за останні два місяці служби на кількість днів затримки виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної додаткової відпустки.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі зазначалося, що недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом долучення доказів подання при звільненні заяви (рапорту) про виплату грошової компенсації та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску.

На виконання ухвали суду Позивач направив заяву від 30.07.2020року про усунення недоліків, в якій заявив лише клопотання про поновлення строків для звернення до суду. На виконання ухвали суду Позивач не надав доказів подання при звільненні заяви (рапорту) про виплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки у відповідності до вимог п.3 розділу "XXXI. Виплата грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року N 260.

Більш того, зі змісту доданої копії заяви Позивача від 10.03.2020року є незрозумілим предмет спору: чи мав місце несвоєчасний розрахунок, зумовлений несвоєчасним виконанням Відповідачем судового рішення, чи мав місце несвоєчасний розрахунок, зумовлений відмовою Відповідача виплати грошову компенсацію за його зверненням (рапортом).

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2020 року позовну заяву було повторно залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі зазначалося, що недоліки позовної зави підлягають усуненню шляхом надання до суду доказів подання Позивачем при звільненні заяви (рапорту) про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку або обґрунтування причин неподання такої заяви (рапорту).

Суд зазначав, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, не є основним чи додатковим видом грошового забезпечення, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення) у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці" (ст.9 Закону України "про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати чи структури грошового забезпечення.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який вираховується у розмірі середнього заробітку.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 р. N 910/4518/16; N 12-301гс18.

На виконання ухвали суду Позивач направив заяву від 17.08.2020року про усунення недоліків, але не надав суду (рапорту) про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, так як вважає, що подання такого рапорту чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, Позивач на виконання ухвал суду не зазначив, що мало місце: несвоєчасний розрахунок, зумовлений несвоєчасним виконанням Відповідачем судового рішення, чи несвоєчасний розрахунок, зумовлений відмовою Відповідача виплати грошову компенсацію за невикористану відпустку. Більш того, Позивач не зазначив, що перешкоджало йому в установлені ст.122 КАС України строки звернутися з даним позов з моменту несвоєчасного розрахунку, зумовленого відмовою Відповідача виплати грошову компенсацію за невикористану відпустку чи зумовленого несвоєчасним виконанням Відповідачем судового рішення.

За таких підстав суд вважає, що Позивач не усунув недоліки позовної заяви, а тому позовну заяву слід повернути Позивачу.

Як зазначено в ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк