Справа № 320/5733/19
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5733/19 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Сорочка Є.О.,

Файдюка В.В.,

при секретарі Григорук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного управління ДПС у Київській області та Офісу великих платників податків ДПС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Овостар" до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Овостар" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області та Офіс великих платників податків ДПС звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянти мотивують тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

16 червня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представники апелянтів(Головного управління ДПС у Київській області та Офісу великих платників податків ДПС) та представник позивача. Представники апелянтів (Головного управління ДПС у Київській області та Офісу великих платників податків ДПС) підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити їх без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Овостар" є юридичною особою, ідентифікаційний код 32086437, місцезнаходження: 08635, Київська обл., Васильківський р-н., с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11, з 15.08.2002 року перебуває на обліку як платник податків, має статус платника податку на додану вартість з 25.08.2002 року, індивідуальний податковий номер 70.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 26.12.2016 року № 1036 (зі змінами та доповненнями) позивача визнано великим платником податків, як наслідок, з 01.01.2017 року останній перебував на обліку в Офісі великих платників Державної фіскальної служби.

На підставі наказу ДФС України від 26.09.2017 року № 632 (зі змінами та доповненнями), позивача не включено до переліку великих платників податків, як наслідок позивач з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року перебував на обліку в Головному управлінні ДФС у Київській області.

Відповідно до наказу Державної фіскальної служби України від 29.12.2018 року № 878 (зі змінами та доповненнями від 25.01.2019 року № 53) ТОВ "Овостар" визнано великим платником податків, як наслідок, позивач з 01.01.2019 року перебуває на обліку в Офісі великих платників Державної фіскальної служби.

Судом першої інстанції також встановлено, що 20.09.2016 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 2001.3 ст. 2001 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить - 19391582,00 грн. (т.1, а.с. 40-41).

20 жовтня 2016 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 201.3 ст. 201 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить - 7179316,00 грн. (т.1, а.с 55-56).

21 листопада 2016 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 201.3 ст. 201 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить - 2273379.00 грн. (т.1, а.с.72-73).

Також, 20 грудня 2017 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Київській області податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року, в якій сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 201.3 ст. 201 ПК України, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку (ряд.20.2, 20.2.1) становить - 27 180544, 00 грн (т.1, а.с. 123-124).

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка (позапланова) заявленого бюджетного відшкодування позивача за серпень 2016 року, вересень 2016 року Головним управлінням ДПС у Київській області не проводилась, однак з 19.01.2018 року по 01.02.2018 року Головним управлінням ДПС у Київській області проведено документальну позапланову перевірку ТОВ "Овостар" з питань правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок платника у банку по декларації з податку на додану вартість за листопад 2017 року, щодо суми бюджетного відшкодування в розмірі 27180544,00 грн., за результатами якої складено акт від 15.02.2018 року № 182/10-36-54-01/32086437 (т.1, а.с.140-164).

В акті перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області встановлено порушення позивачем: п.п. 14.1.36, п.п.14.1.181, п.п. 14.1.231 п.14.1 ст.14, п.198.1, п.198.5 ст.198, п. 200.1, п.п. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на 95127грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення рішення форми "В1" від 13.03.2018 року № про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість задекларовану на розрахунковий рахунок платника у банку в розмірі 95127,00 грн., крім того застосовані штрафні санкції в сумі 47563,50 грн. (т. 1 а.с. 165-166).

23.03.2018 року засобами поштового зв`язку позивач подав скаргу до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування вищезазначеного податкового повідомлення рішення.

29.05.2018 року позивач отримав рішення про результати розгляду скарги від 25.05.2018 року № 18273/6/99-99-11-01-02-25, яким скаргу позивача задоволено, а податкове повідомлення - рішення від 13.03.2018 року № 1 скасовано.

Судом першої інстанції встановлено, що незважаючи на узгодження заявленої позивачем до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 95127,00 грн., кошти не були перераховані на рахунок платника податку у банку.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Овостар" просить суд стягнути з Державного бюджету України узгоджену суму бюджетного відшкодування за листопад 2017 року у сумі 95127,00 грн. та пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування у розмірі 662065,98 грн. (507360,08 грн. пеня за несвоєчасне відшкодування ПДВ за серпень 2016 року + 88976,44 грн. за вересень 2016 року + 37566,66 грн. за жовтень 2016 року + 28162,80 грн. за листопад 2017 року), нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за відповідні період.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року (далі - Закон № 1797-VІІІ), змінено порядок бюджетного відшкодування ПДВ платникам цього податку, який не передбачає надання контролюючим органом відповідного висновку та його направлення до органу державного казначейства. Відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку, відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу (абзац другий пункту 200.10 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 200.12 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування, зокрема, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Відповідно до пункту 4 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року №26 (далі - Порядок № 26), орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані: дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість, або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку (пункт 6 Порядку №26).

Пунктом 12 Порядку №26 передбачено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Отже, передумовою для отримання платником ПДВ належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Таким чином, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку, задля забезпечення доступу органу Казначейства для виконання.

Оскільки вказані дії контролюючим органом всупереч вимог законодавства вчинені не були, це призвело до неотримання позивачем бюджетного відшкодування у визначений законодавством строк.

Згідно з пунктом 10.14 Розділу Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588, після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до: закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов`язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата; повернення надміру сплачених платежів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюють контролюючі органи, або їх відшкодування платнику податків, якщо останній відповідно до поданих заяв чи податкових декларацій (звітів, розрахунків) претендує та має право на таке повернення чи відшкодування, у разі якщо до кінця бюджетного періоду спливає строк повернення або відшкодування і відповідно висновки щодо відшкодування виконані в повному обсязі; закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Отже, висновок суду першої інстанції, що саме бездіяльність ГУ ДФС у Київській області призвела до порушення права позивача на отримання бюджетного відшкодування відповідає обставинам у справі, які встановлені судом першої інстанції у відповідності з нормами процесуального права, та вище наведеним нормам матеріального права.

У постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання щодо належного способу захисту права платника ПДВ на отримання сум бюджетного відшкодування з ПДВ, зазначила, що, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, такі способи захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування або внести заяву платника податку до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, не призведуть до ефективного відновлення права платника податку. Ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права платника податку, є стягнення з Державного бюджету України через відповідний контролюючий орган на користь платника податку заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Зазначений висновок застосовується і до способу захисту порушеного права, як зобов`язання контролюючого органу внести заяву платника податку до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, який діє після 1 січня 2017 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення суми бюджетного відшкодування на користь позивача з Державного бюджету України, що забезпечить правовий захист права позивача на отримання зазначеної суми, узгодженої в судовому порядку.

Колегія суддів зазначає про те, що право позивача на отримання з Державного бюджету України пені, нарахованої у розмірі та в порядку, встановлених пунктом 200.23 статті 200 ПК України, у зв`язку з невиплатою бюджетного відшкодування в установлений законодавством строк відповідає висновку Великої Палати, викладеному в постанові від 12 лютого 2019 року № 826/7380/15.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120% облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що неподання контролюючим органом після закінчення перевірки до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційних скарг зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Київській області та Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Файдюк В.В.

Повний текст виготовлено: 03 вересня 2020 року.