Справа № 280/5066/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 вересня 2020 року Справа № 280/5066/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 48А, )

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач), в якій позивач просить суд (згідно уточненого адміністративного позову від 19.08.2020):

визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Білецької Крістіни Олександрівни про відкриття виконавчого провадження від 22.06.2020 у виконавчому провадженні ВП №62399404.

Ухвалою суду від 03.08.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.08.2020 визнано поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою та поновлено строк для звернення до суду з даною позовною заявою. Відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 01.09.2020.

Від представника позивача 01.09.2020 до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити з тих підстав, що після закінчення виконавчого провадження державний виконавець не мав права виносити постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору.

Від представника відповідача 01.09.2020 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

04.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, з огляду на те, що його дії були правомірними, а так як виконавчий збір не було стягнуто у повному обсязі то нестягнута сума виконавчого збору та витрат виконавчого провадження у випадку закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду підлягає стягненню (продовжує стягуватися) в окремому виконавчому провадженні на підставі відповідної постанови державного виконавця.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи скорочений термін розгляду справи, суд відмовляє в клопотанні представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення виготовлене в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 287 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2016 року у справі № 331/202/16-ц, провадження № 2/331/368/2016, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.06.2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 566 400,00 грн. основного боргу, витрат від інфляції в розмірі 31 968,00 грн. та 3% річних в розмірі 3330,00 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму позики у розмірі 800 000,00 грн., збитки від інфляційних витрат у розмірі 376 749,28 грн., а також 3% річних у розмірі 16 372,60 грн.

31.08.2016 року на виконання вищевказаного рішення суду видано виконавчі листи.

23.09.2016 року на примусове виконання до відповідача надійшов виконавчий документ № 2/331/368/2016, виданий 31.08.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 1 566 400,00 грн. основного боргу, витрат від інфляції в розмірі 31 968,00 грн. та 3% річних в розмірі 3330,00 грн., а всього - 1 601 698,00 грн.

23.09.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, АСВП № 52350766.

Боржнику надано строк на добровільне виконання рішення суду до 30.09.2016 року.

Крім того, зазначено, що станом на 22.06.2020 залишок нестягнутого виконавчого збору складає 155471,58 грн.

У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду у наданий строк, 03.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 160169,80 грн.

08.06.2020 року стягувач повідомив державного виконавця про намір боржника виконати рішення суду шляхом передачі грошових коштів у нотаріуса, правом и н було заплановано на 10.06.2020 року.

10.06.2020 року стягувачем було повідомлено державного виконавця про те, що боржником в повному обсязі сплачена заборгованість за виконавчим документом № 2/331/368/2016 від 31.08.2016 року та виконавчим документом № 331/202/16-ц від 31.08.2016 року, про що 17.06.2020 року до Відділу надано відповідну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

22.06.2020 року, керуючись вимогами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанови:

-про закінчення виконавчого провадження № 52350774 з примусового виконання виконавчого листа № 331/202/16-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 193 121,88 грн.;

-про закінчення виконавчого провадження № 52350766 з примусового виконання виконавчого листа № 2/331/368/2016, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 1 601 698,00 грн.,

які у встановленому законодавством порядку направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією за № 42731, № 42735.

22.06.2020 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62399404 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 155471,58 грн.

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження № 62399404, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам які склалися суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України "Про виконавче провадження", чинній на момент вчинення виконавчих дії), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 7 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція на момент винесення оскаржуваної постанови) виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку рішення було виконано після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про що позивач не заперечував, однак зазначав, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі-Інструкція №512/5), постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 22.06.2020 (виконавче провадження №62399404), після постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець не мав право виносити.

При цьому позивач посилається на пункт 21 Розділу 3 Інструкції №512/5, відповідно до якого закінчення виконавчого провадження здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 39 Закону.

У разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника, виконавець після підготовки розпорядження державного виконавця, передбаченого пунктом 13 розділу VII цієї Інструкції, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону.

Тобто, позивач вважає, так як була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, відповідно вся заборгованість, в тому числі і виконавчий збір стягнуті, тому державний виконавець не мав право відкривати виконавче провадження по стягненню залишку виконавчого збору.

Суд не погоджується з аргументом позивача, що після закриття виконавчого провадження у разі якщо виконавчий збір не було стягнуто державний виконавець не може винести постанова про стягнення виконавчого збору, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому законом.

Згідно п.8 Розділу 3 Інструкції №512/5 стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Суд вважає, що ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" та п.8 Розділу 3 Інструкції №512/5 є спеціальними нормами, які регулюють окремі питання стягнення виконавчого збору, а тому норма яка регулює питання закінчення виконавчого провадження в даному випадку застосовуватися до спірних правовідносин не можуть.

Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 22.06.2020 ВП №52350766 винесена на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закона України « Про виконавче провадження», так як залишок виконавчого збору у розмірі 155471,58 грн. не було стягнуто, відповідно державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. В дотриманням норм чинного законодавства державним виконавцем було відкрито окреме виконавче провадження ВП №62399404 від 22.06.2020 про стягнення з позивача виконавчого збору по постанові №52350766 виданій 03.10.2016 у розмірі 155471,58 грн.

Не погоджується суд з посиланням позивача на висновок Верховного Суду по справі № 2540/3203/18 так як предметом спору у зазначеній справі було питання щодо стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду, при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 цього Закону без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою , що не є тотожнім з предметом спору у справі №280/5066/20.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході судового розгляду справи доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250, 271, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Хортицького відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд. 48А, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 04.09.2020.

Суддя О.В. Конишева