Справа № 200/6068/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

02 вересня 2020 р. Справа №200/6068/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності відповідача щодо не нарахування ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійних виплат за період з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2017 року; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 недоотриманої його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за період з 01 вересня 2014 по 31 жовтня 2017 року; зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , з яким він проживав та вів спільне господарство. 08 серпня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса з питанням щодо відкриття спадкової справи, яку було відкрито 27 вересня 2019 року. Крім того, він звернувся до відповідача з метою отримання допомоги на поховання. У відповіді, яка була надана відповідачем на запит нотаріуса було зазначено про те, що недоотримана пенсія військового пенсіонера не входить до складу спадщини. 13 грудня 2019 року було подано заяву до відповідача, на яку була надана відповідь про відмову у виплаті недоотриманої пенсії після смерті батька у зв`язку з пропуском 6-місячного строку на звернення. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права на отримання пенсійних виплат після смерті батька.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №200/6068/20-а та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив про те, що померлий ОСОБА_2 перебував на обліку у Головному управлінні як отримувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону №2262. Пенсія була виплачена по 01 вересня 2014 року, оскільки ОСОБА_2 мешкав у м. Донецьку. Відповідно до положень ст.61 Закону №2262 для отримання недоодержаної батьком пенсії позивач повинен був звернутися до головного управління з відповідною заявою до 26 квітня 2018 року, однак із заявою про виплату недоотриманої пенсії позивач не звертався у зазначений строк, тому відсутні підстави для проведення відповідних виплат. Також зазначили, що пенсія померлому ОСОБА_2 виплачена по 01 вересня 2014 року, оскільки він мешкав у м. Донецьку. Посилаючись на Постанову КМУ №509,637 вказав, що померлий із заявою про нарахування та виплату пенсії до Головного управління не звертався, тому нарахування та виплата пенсії Головним управлінням не здійснювалась. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 19 листопада 1965 року.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 23.09.2019 у справі № 236/3691/19 встановлено факт смерті ОСОБА_2 .

23 вересня 2019 року Жданівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (актовий запис № 24).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 вересня 2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку.

Батько позивача, отримував пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ.

Позивач звернувся до Відповідача з заявою про виплату допомоги на поховання, відповідачем 24.10.2019 було здійснено виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 у розмірі 12414,60 грн. (дванадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень 60 копійок).

08 серпня 2019 року ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до приватного нотаріуса з заявою, у якій повідомив про фактичне прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2

27.09.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. у Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу (номер у спадковому реєстрі 64807450, номер у нотаріуса 48/2019).,

На запит приватного нотаріуса від 29.10.2019 Відповідач своїм листом від 22.11.2019 повідомило , що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону №2262. На момент смерті у гр. ОСОБА_2 залишились наявні суми недоотриманої пенсії, але означені суми не включаються до складу спадщини згідно ст. 61 Закону №2262.

13 грудня 2019 року позивач, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо виплатити на користь ОСОБА_1 суму пенсії, яка належала та підлягала виплаті ОСОБА_2 , але залишилася недоотриманою останнім у зв язку з його смертю.

03.01.2020 відповідач листом від 03.01.2020 № 6012-Б-01 відмовив у виплаті недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, пославшись на положення ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, зокрема на абз. 3 ст.61 цього Закону, яким передбачено, що сума пенсії виплачується, якщо звернення за нею надійшло до органу ПФУ не пізніше 6 місяців з дати смерті пенсіонера.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку з наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку з порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до вимог статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Закон № 2262 є спеціальним законом, який регулює та визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом № 2262.

Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера здійснюється в порядку, встановленому статтею 61 Закону №2262.

Статтею 61 Закону №2262 визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Згідно частини 2 статті 1220 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

У відповідності до п. 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі порядок №22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, якщо члени сім`ї звернулися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, недоотримана пенсія входить до її складу.

Згідно з матеріалів справи, позивач 13 грудня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо виплатити на користь ОСОБА_1 суму пенсії, яка належала та підлягала виплаті ОСОБА_2 , але залишилася недоотриманою останнім у зв`язку з його смертю.

27.09.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Коніченко Н.М. у Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу (номер у спадковому реєстрі 64807450, номер у нотаріуса 48/2019).,

Відповідно до п. 1.7 Порядку №22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Отже датою прийняття заяви про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера є 13 грудня 2019 року, тобто день, коли позивач звернувся до УПФ із заявою щодо виплати.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23 вересня 2019 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся до УПФ після спливу 6 місяців з дня відкриття спадщини, недоотримана сума пенсії померлого пенсіонера увійшла до її складу.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже у цій справі предметом позову є майнова вимога в порядку спадкування права власності на майно - грошові кошти про стягнення на користь позивача суми недотриманої пенсії. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права було викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 03 квітня 2019 року у справі №808/1346/18.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги наведене та враховуючи, що позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд закриває провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз`яснює позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 205, 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 200/6068/20-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено та підписано 02 вересня 2020 року.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/)

Суддя І.В. Шинкарьова