Справа № 400/2010/20
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р. справа № 400/2010/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, проспект Миру, 34,Миколаїв,54034

про:визнання рішення, оформленого наказом від 30.04.2020 р. № 8167-СГ протиправним; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 30.04.2020 р. №8167-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме із земельної ділянки площею 14,4 га, кадастровий номер :03:000:0801, земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Новомиколаївка); зобов`язати відповідача за клопотанням позивача від 02.04.2020 р. прийняти рішення у формі наказу про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме із земельної ділянки площею 14,4 га, кадастровий номер :03:000:0801, земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Новомиколаївка).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач за результатами розгляду його клопотання від 02.04.2020 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме із земельної ділянки площею 14,4 га, кадастровий номер :03:000:0801, земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Новомиколаївка), протиправно відмовив спірним наказом з підстав внесення до переліку земельних ділянок згідно наказу від 06.12.2019 р. №450, які можуть бути передані учасникам антитерористичної операції (далі учасники АТО), хоча при вирішені питань щодо безоплатної приватизації земельної ділянки учасники АТО не мають жодних переваг поряд з іншими громадянами України і така відмова суперечить нормам Земельного кодексу України (далі-ЗК України).

Ухвалою від 01.06.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного повного провадження з викликом учасників справи

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки бажана земельна ділянка, входить до складу земель, які передбачені передачі учасникам АТО, підставою для відмови стало невідповідність місця розташування об`єктам вимогам закону. Крім того, відповідач зазначив, що вимога про зобов`язання відповідача надати дозвіл не підлягає задоволенню, оскільки передача земельної ділянки у власність є виключною компетенцією відповідача, а суд не може підміняти компетенцію відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

02.04.2020 р. позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме із земельної ділянки площею 14,4 га, кадастровий номер :03:000:0801, земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Новомиколаївка)

Відповідач 30.04.2020 р. прийняв наказ №8167-СГ про відмову у наданні дозволу дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки за результатами розгляду наданих матеріалів було встановлено, що на бажану позивачем земельну ділянку відведено для передачі у власність учасникам АТО у межах норм безоплатної приватизації.

Відповідно до ч.1-3 ст.123 Земельного Кодексу України, Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою стало, те що на бажана земельна ділянка входить до складу земель, які підлягають передачі у власність учасникам АТО.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про неможливість надання дозволу позивачу через те, що бажана земельна ділянка передбачена для передачі учасникам АТО, оскільки відповідно до ст. 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

-затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст. 118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17, від 19.06.2018 в справі 750/8511/17.

Під час розгляду клопотання позивача спірна земельна ділянка не перебувала у власності або користуванні фізичних чи юридичних осіб, у тому числі учасників АТО. Більш того, законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані "відведення" та не передбачає відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку із наданням такого дозволу іншій особі.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 545/808/17.

Таким чином, спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача на те, що надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є дискреційними повноваження відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийняти рішення у формі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2 га, не приймається судом до уваги з оглядом на наступне.

Під поняттям «дискреційні повноваження», необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

У разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

З іншого боку, відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою (прийняти рішення такого змісту), якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом і немає обґрунтованих сумнівів вважати, що він не наддасть дозвіл, розглянувши заяву повторно.

Суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

Суд наголошує, що відповідно до статті 118 Земельного кодексу України відповідач зобов`язаний або надати дозвіл позивачу на розроблення проекту землеустрою, або відмовити у наданні такого дозволу, але на законних підставах.

Відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою можуть бути неодноразовими. Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача зі всіма необхідними документами, судом перевірено підстави відмови та визнано їх такими, що не відповідають Земельному кодексу України, а інших підстав відмови не встановлено, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області прийняти рішення у формі наказу про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

Аналогічна правова позиція висловнена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року по справі № 819/654/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідач не довів належними доказами правомірність спірного наказу.

Позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір позивачем сплачено в розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 22.05.2020 р. (а. с. 1) і з урахуванням задоволення позовних вимог, судові витрати присуджуються позивачу в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) від 30.04.2020 р. №8167-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) за клопотанням позивача від 02.04.2020 р. прийняти рішення у формі наказу про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності, а саме із земельної ділянки площею 14,4 га, кадастровий номер :03:000:0801, земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Новомиколаївка).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (проспект Миру, 34, Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 39825404) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич