Справа № 500/1667/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1667/20

28 серпня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за позовом ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації місця проживання та зобов`язати повторно розглянути заяву та здійснити реєстрацію місця проживання,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Великобірківської селищної ради (надалі, відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Великобірківської селищної ради від 08.07.2020 про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати Великобірківську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та здійснити реєстрацію місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено в реєстрації місця проживання з посиланням на ту обставину, що відповідно до норм чинного законодавства України, не є можливим зареєструвати громадянина України у садовому чи дачному будинку, оскільки такі будинки не призначені для постійного проживання. Позивач зазначив, що вказаний садовий будинок має присвоєну адресу, знаходиться в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, є об`єктом нерухомого майна, який призначений та придатний для постійного проживання у ньому та є постійним місцем проживанням позивача. Позивач вважає, що вказаний будинок згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно зазначений як садовий будинок, ніяким чином не позбавляє такий будинок вищенаведених ознак, притаманних житлу, та не позбавляє ОСОБА_1 права зареєструвати своє місце проживання в ньому.

Ухвалою суду від 17.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний судом строк представник відповідача відзив на адміністративний позов до суду не подав, однак подав письмову заяву, в якій зазначив, що Великобірківська селищна рада із позовними вимогами повністю погоджується та просить їх задовольнити. У вказаній заяві просив дану справу розглядати без участі їх представника.

Отже, при вирішенні даної справи суд враховує норми частини четвертої ст.189 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), у відповідності до якої у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Частиною п`ятою ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки клопотань у розумінні вказаної статті до суду не надходило, розгляд даної справи здійснюється на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 08.07.2020 з проханням зареєструвати його місце проживання та дружини в будинку за адресою АДРЕСА_1 , територія садового товариства "Пролісок".

Однак, відповідачем листом від 08.07.2020 №473 позивача повідомлено про те, що відповідно до норм чинного законодавства України не являється можливим зареєструвати громадянина у садовому чи дачному будинку, оскільки такі будинки не призначені для постійного проживання.

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і випадки їх обмеження визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними актами.

Згідно з частиною першою ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

За визначенням ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): - письмову заяву; - документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; - квитанцію про сплату адміністративного збору; - документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; - військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

В розумінні ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: - особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; - у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; - для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Правила реєстрації місця проживання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 №207 (далі - Правила №207) визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 3 Правил №207 передбачено, що реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з п.п. 8, 9 Правил №207 документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги».

Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не містить посилань на поняття житлового фонду та не встановлює обмежень у реєстрації за адресою приміщення, яке не відноситься до житлового фонду.

Відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

З аналізу норм ст. 379 Цивільного кодексу України вбачається, що житлом фізичної особи є не тільки житловий будинок, а й інше жиле приміщення, придатне для постійного чи тимчасового проживання в ньому.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 , є власником садового будинку АДРЕСА_2 .

Згідно Довідки №563 від 22.05.2020 р. виданої виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради, ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ..
Рішенням Великобірківської селищної ради №14 від 17.01.2013 р. присвоєно адресний номер 27 вул. Зелена садовому будинку, який знаходиться в садівницькому товаристві «Пролісок» на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Рішенням Великобірківської селищної ради №63 від 03.04.2018 р. внесено зміни до п. 1 рішення виконавчого комітету Великобірківської селищної ради №74 від 27.07.2015 р. переведено належний ОСОБА_1 садовий будинок у житловий будинок.

Згідно Звіту від 17.07.2015 р. про проведення технічного огляду садового будинку, садовий будинок відповідає вимогам державних будівельних норм, що зазначені у розділі І звіту.

Зі змісту розділу І вказаного звіту вбачається, що садовий будинок відповідає ДБН В.2.2-15 «Житлові будинки. Основні положення» у частині висоти житлових приміщень; у садовому будинку відсутні деформації, що можуть призвести до втрати несучої здатності конструкцій та руйнування будинку, за оцінкою механічного опору та стійкості несучих конструкцій з використанням спрощених методів для конструкцій категорії В відповідно до ДБН В. 1.2.-6 «Основні вимоги до будівель і споруд. Механічний опір та стійкість»; у садовому будинку наявна система опалення для забезпечення експлуатації будинку протягом року відповідно до ДБН В.2.5-67 «Опалення вентиляція та кондиціонування»; садовий будинок відповідає вимогам ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» у частині дотримання санітарних та протипожежних розривів.

Також, у розділі II вищенаведеного звіту, зазначено, що садовий будинок відповідає вимогам ДБН В.2.2-15:2015 «Житлові будинки. Основні положення».

Згідно відомостей, які містяться в технічному паспорті, садовий будинок АДРЕСА_1 складається з коридора, кухні, кімнат, ванни, тобто садовий будинок позивача є придатним для експлуатації та проживання в ньому людей.

Відповідно до ст. 4 Житлового кодексу УРСР, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української PCP, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово- будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення).

До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно- колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям.

До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

З наведених норм Житлового кодексу слідує висновок, що садовий будинок не зазначений в переліку об`єктів, які не входять до житлового Фонду.

Крім того у реєстрації місця проживання фізичної особи може бути відмовлено з підстав, виключний перелік яких наведено в ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідачем використано в якості підстави для відмови в реєстрації позивача подання ним недостовірних документів.

Однак, зазначені у наданих позивачем документах відомості є достовірними, оскільки їх достовірність не заперечується відповідачем та не спростована в судовому порядку.

Наявність власного тлумачення відповідачем віднесення нерухомого майна до житлового не є підставою для твердження про недостовірність відомостей у документах та не може слугувати підставою для відмови в реєстрації місця проживання.

Суд вважає за доцільне зауважити, що відмінність будівельних норм у частині вимог до окремих конструктивних рішень, що застосовуються під час будівництва житлових будинків у порівнянні зі садовими будинками, не позбавляє останніх ознак, притаманних житлу, і не спростовує їхньої придатності для постійного проживання, за умови, що власник садового будинку з власної ініціативи пристосував його для цього, встановивши додаткове обладнання чи комунікації.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду від 25 червня 2020 року у справі № 522/6588/17.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що реєстрація за адресою житла фізичної особи, зокрема, садового будинку, є можливою та повністю узгоджується зі статтями 6, 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

При цьому, слід враховувати, що в разі відмови в реєстрації місця проживання заява з доданими документами повертається заявнику. Відповідно, для захисту права позивача, останньому необхідно вчинити дії щодо її повторного подання для реєстрації місця проживання.

В силу положень частини другої ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації місця проживання та зобов`язати повторно розглянути заяву та здійснити реєстрацію місця проживання - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Великобірківської селищної ради від 08.07.2020 про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Зобов`язати Великобірківську селищну раду повторно розглянути заяву від 08.07.2020 та здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на території Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2020 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Великобірківська селищна рада (місце знаходження: вул. Грушевського, 53,смт. Великі Бірки, Тернопільський район, Тернопільська область,47740 )

Головуюча суддя Дерех Н.В.