Справа № 758/8253/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/8253/20
У Х В А Л А

02 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Сорочка Є.О., суддів Коротких А.Ю., Федотова І.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору та встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків з моменту отримання судового рішення.

Вказану ухвалу отримано скаржником 21.08.2020, що підтверджується відповідною відміткою про отримання, однак станом на час прийняття цього судового рішення, недоліки апеляційної скарги усунуто не було, судовий збір за її подання у встановленому законом розмірі не було сплачено.

Так, залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції наголошував про необхідність сплати 2102 грн судового збору, проте скаржником надано докази сплати 420 грн, що не є належним усуненням недоліків апеляційної скарги.

При цьому у поданому до суду клопотанні скаржник вказав, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, колегія суддів наголошує, що ставка судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлена Законом України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду до цивільного, а не адміністративного суду. За подання ж апеляційної скарги на ухвалу до адміністративного суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб не залежно від того, ким подається апеляційна скарга.

Також у поданому до суду апеляційної інстанції клопотанні скаржник вказує про наявність підстав для звільнення/відстрочення/розстрочення/зменшення розміру судового збору, не заявляючи при цьому жодної вимоги до суду.

У свою чергу, надаючи оцінку наведеним доводам скаржника, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

За приписами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що стаття 133 КАС регулює питання звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру всіх належних до оплати видів судових витрат. Питання ж звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру судового збору регулюється спеціальними нормами Закону України «Про судовий збір», до яких, зокрема, і відсилає частина друга статті 132 КАС.

Таким чином, загальні норми статті 133 КАС не підлягають застосуванню при вирішенні питання звільнення, відстрочення, розстрочення та зменшення розміру судового збору, позаяк зазначене питання регулюються спеціальними нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір», що дозволяють звільняти, відстрочувати, розстрочувати та/або зменшувати розмір судового збору виключно у встановлених випадках.

Скаржник не наводить будь-яких доводів, а у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати існування умов, визначених у пунктах 1-3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», за яких суд вправі вирішувати питання звільнення/відстрочення/розстрочення/зменшення розміру судового збору.

Крім того, блокування (арешт) одного з рахунків скаржника в одному із банків, не є підставою для висновку про неможливість сплати скаржником судового збору з огляду на незадовільний майновий стан.

Не є підставою для висновку про незадовільний майновий стан скаржника також і подана ним за І півріччя 2020 року декларація платника єдиного податку та відомості про зняття позивачем коштів зі свого банківського рахунку. До того ж, колегія суддів звертає увагу, що з наданих документів вбачається отримання позивачем доходу від здійснення підприємницької діяльності за І півріччя 2020 року у розмірі 74 140 грн, 5 % яких перевищують розмір належного до сплати судового (у розумінні пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

У свою чергу, скаржником не надано будь-яких доказів відсутності у нього інших банківських рахунків, у тому числі і в інших банках, належних, достатніх та достовірних документів, які б свідчили про його незадовільний майновий стан та об`єктивну неможливість сплати судового збору у розмірі 2102 грн (зокрема відомості податкових органів про розмір отримуваного доходу, тощо).

Враховуючи викладене, підстави вважати у даному випадку наявність підстав для звільнення/відстрочення/розстрочення/зменшення розміру судового збору у суду відсутні.

Згідно частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга, недоліки якої у встановлений судом строк усунуто не було, повертається скаржнику.

За таких обставин, оскільки не зважаючи на чітку вказівку суду апеляційної інстанції про необхідність сплати судового збору у розмірі 2102 грн, скаржником судовий збір у цьому розмірі не сплачено, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути, оскільки скаржником не було усунуто її недоліків.

Керуючись статтями 34, 169, 248, 256, 298, 299 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов