Справа № 460/128/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 вересня 2020 року м. Рівне №460/128/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала на розгляді адміністративна справа № 460/128/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням суду від 22 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 80 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 1 січня 2018 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року, виходячи з розрахунку 80 % відповідних сум грошового забезпечення.

Вказане вище судове рішення набрало законної сили 24 грудня 2019 року. Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду касаційне провадження в адміністративній справі № 460/128/19 відкрито не було.

3 квітня 2020 року позивачу виданий виконавчий лист по даній справі.

12 червня 2020 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на підставі виконавчого листа, виданого судом 3 квітня 2020 року, відкрите виконавче провадження № 62319754 з метою примусового виконання рішення суду від 22 листопада 2019 року в адміністративній справі № 460/128/19.

26 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в якій просить: 1) визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області при виконанні рішення суду від 22 листопада 2019 року по справі 460/128/19; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області направити до Рівненського окружного адміністративного суду у строк визначений судом відповідь про вжиті заходи щодо усунення встановлених порушень (прикласти детальний і ґрунтовний розрахунок індексації пенсії ОСОБА_1 , проведений у повній відповідності до судового рішення (з розшифровкою по кожному періоду), а також надати докази нарахування і виплати відповідної суми. В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказує, що після набрання законної сили рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 рову в справі № 460/128/19 він звернувся до відповідача із запитом щодо стану виконання вказаного судового рішення. У відповідь на вказаний запит відповідач своїм листом повідомив, що на виконання судового рішення був проведений перерахунок пенсії позивача, донараховано кошти в сумі 12728,47грн, а також визначено різницю між розміром фактично отриманої та перерахованої пенсії в сумі 20499,47грн. Крім того, у листі відповідач вказав, що виплату нарахованих позивачу на виконання судового рішення сум пенсій буде проведено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду". Позивач наголошує, що на даний час рішення суду в справі № 460/128/19 залишається невиконаним, оскільки відповідачем не проведено виплату належних позивачу сум перерахованої пенсії.

3 вересня 2020 року відповідач подав до суду письмові заперечення на вказану вище заяву позивача, які ґрунтуються на тому, що в межах наявної компетенції відповідач вжив усі можливі заходи з метою виконання рішення суду по справі № 460/128/20.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Розглянувши заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доцільність її розгляду в порядку письмового провадження.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначено слідує, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Суд повторює, що згідно з частиною першою статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Як слідує зі змісту листа відповідача від 28 квітня 2020 року № 5287-4941/Ч-03/8-1700/20, позивача повідомлено про перерахунок пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в справі № 460/128/19. Зокрема, відповідач вказав, що розмір пенсії, перерахований на виконання рішення суду з 24 грудня 2019 року (дати набрання судовим рішенням законної сили) становить 10022,91грн. Виплата пенсії в зазначено розмірі та доплата різниці між отриманим та перерахованим розміром пенсії за період з 24 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року проведена в лютому 2020 року. Сума виплати склала 12728,47грн (11076грн - розмір пенсії січня 2020 року; 1652,47грн - доплата за період з 24 грудня 2019 року по 31 січня 2020 року). Різниця між розміром отриманої позивачем та перерахованої пенсії за період з 1 січня 2018 року по 23 грудня 2019 року (до дати набрання судовим рішенням законної сили) становить 20499,47грн. Одночасно, відповідач звернув увагу позивача на те, що 22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Таким чином, відповідач наголосив, що виплату позивачу різниці між розміром фактично отриманої та перерахованої пенсії за період з 1 січня 2018 року по 23 грудня 2019 року буде проведено у відповідності до вимог вказаного вище Порядку.

Надаючи оцінку фактичним обставинам невиплати позивачеві сум пенсії, нарахованих за наслідками перерахунку на виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/128/19, то суд виходить з такого.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат здійснюються Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення відповідних виплат управління не мають.

В свою чергу, нормами статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та членам їх сімей згідно статті 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджений Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок № 649) та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

За змістом пункту 1 Порядку № 649, цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

За правилами пункту 6 Порядку № 649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

При цьому, пунктом 10 Порядку № 649 встановлено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Також суд враховую, що згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 в справі № 460/128/19 як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з урахуванням вимог Порядку № 649.

ОСОБА_1 не надав до суду доказів зміни чи скасування постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649. Відтак, вказаний нормативно-правовий акт є чинним та повинен виконуватись відповідачем.

Судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутні протиправні дії чи бездіяльність відповідача щодо належного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року в адміністративній справі № 460/128/19.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Таким чином, враховуючи приписи частини шостої статті 383 КАС України та суть встановлених в ході судового розгляду обставин, суд прийшов до висновку про те, що заяву позивача про визнання протиправними дій та рішень, вчинених відповідачем на виконання рішення суду в даній справі, належить залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та рішень, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області на виконання рішення суду в адміністративній справі № 460/128/19, - залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О. Комшелюк