Справа № 440/3186/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3186/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Сендецької В.О.,

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивачів - ОСОБА_11.,

представника відповідача - Болотнікова А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 до Мачухівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2020 року позивачі звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мачухівської сільської ради в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення двадцять четвертої сесії сього скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки",

- стягнути із Мачухівської сільської ради моральну шкоду по 10 000 грн.

В обгрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що рішенням двадцять четвертої сесії сього скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" встановлено обмеження розміру компенсаційних виплат у межах 8 поїздок на 1 календарний місяць для категорій громадян, що мають право на пільговий проїзд, в тому числі і для учасників бойових дій та осіб, які отримали інвалідність внаслідок війни. Обмеження порушує право позивачів на пільговий проїзд, передбачений статтями 12 та 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Стверджували, що затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" завдало позивачам моральну шкоду, оскільки останні не могли у повній мірі користуватися наданими їм правами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14 липня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Мачухівської сільської ради на позов. У відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи на не обгрунтованість позовних вимог. Крім того, зазначив, що позивачами на обгрунтування порушення прав не надано жодних доказів та не наведено фактів відмови перевізників здійснювати пільгове перевезення (а.с. 168-170).

21 липня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про допит свідків (а.с. 175-176), за результатами розгляду якого протокольною ухвалою суду від 18 серпня 2020 року відмовлено у його задоволенні.

28 липня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивачів про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 187-190).

28 липня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь представника позивачів на відзив. У відповіді представник позивачів наполягав на правомірності вимог та протиправності оскаржуваного рішення. Стверджував, що постанова Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196 "Про встановлення державних соціальних нормативів у сфері транспортного обслуговування", на яку посилався відповідач, визнана нечинною та скасована (а.с. 209-211).

03 серпня 2020 року від Мачухівської сільської ради надійшли до суду заперечення на відповідь на відзив. У запереченнях відповідач зазначив, що представником позивачів не спростовано тверджень щодо відсутності доказів, які б підтверджували порушення прав позивачів (а.с. 219-222).

Протокольною ухвалою від 18 серпня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

02 вересня 2020 року від представників сторін до суду надійшли заяви про розгляд справи по суті 02 вересня 2020 року, після закриття підготовчого засідання відповідно до частини сьомої статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 233-234).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 є учасниками бойових дій / особами з інвалідністю внаслідок війни та проживають в межах с. Мачухи, Полтавського району, Полтавської області (а.с. 38-62).

Згідно довідки Охоронної фірми "Антарес-2000" (м. Полтава, вул. Шевченка, 100) № 29 від 28 травня 2020 року ОСОБА_3 працює на посаді електромонтера засобів ОПС з 08 листопада 2019 року по дату видачі довідки (а.с. 65).

Згідно довідки ПрАТ "Фірма "Полтавпиво" № 281 від 01 червня 2020 року ОСОБА_1 працює на підприємстві (м. Полтава, вул. Європейська, 160) з 06 травня 2020 року по дату видачі довідки (а.с. 66).

Згідно довідки ПрАТ "Фірма "Полтавпиво" № 276 від 28 травня 2020 року ОСОБА_4 працює на підприємстві (м. Полтава, вул. Європейська, 160) з 14 травня 2012 року по дату видачі довідки (а.с. 67).

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції (вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область) № 8567/41/26/012020 від 12 червня 2020 року ОСОБА_2 перебуває на службі в управлінні поліції з 25 березня 2019 року по дату видачі довідки (а.с. 68).

Згідно довідки ТзОВ "Окко-Рітейл" № 2024 від 01 червня 2020 року ОСОБА_7 працює у ТзОВ "Окко-Рітейл" з 05 червня 2019 року на посаді молодшого оператора АЗС , м.Полтава (а.с. 69).

Згідно довідки Управління поліції охорони в Полтавській області Національної поліції України (вул. Зигіна, 32а, м. Полтава, 36014) № 1364/113/36/4-2020 від 25 червня 2020 року ОСОБА_8 проходить службу в Управлінні з 16 лютого 2016 року по дату видачі довідки (а.с. 214)

Рішенням двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 затверджено "Програму здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" (а.с. 134-160).

Відповідно до пункту 2.18 додатку № 1 до Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" Порядок відшкодування витрат за перевезення окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на приміських маршрутах в автомобільному транспорті - розмір компенсаційних виплат визначається як сума вартості проїзду, згідно наданих талонів, у межах 8 проїзних на 1 календарний місяць зазначених осіб у додатку 1 цього порядку.

Рішення двадцять четвертої сесії сього скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" оприлюднено на офіційному сайті Мачухівської сільської ради (а.с. 131).

21 січня 2020 року позивачі звернулися до Мачухівської сільської ради із інформаційним запитом "Щодо надання обмеження з 01 січня 2020 року прав учасникам бойових дій на безкоштовний проїзд транспортними засобами з Мачухівської об`єднаної територіальної громади" (а.с. 16).

Листом від 22 січня 2020 року № 02-23/193 Мачухівська сільська рада повідомила позивачів, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196 "Про встановлення державних соціальних нормативів у сфері транспортного обслуговування" на території Полтавської області, рекомендується пільговий проїзд у приміському сполученні - 8 поїздок (а.с. 17-18).

Вважаючи, що рішенням двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" порушуються права позивачів, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 звернулися до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначає відповідач у запереченнях на відповідь на відзив при створенні проекту рішення двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" Мачухівська сільська рада керувалася постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196 "Про встановлення державних соціальних нормативів у сфері транспортного обслуговування" установлено особам, які відповідно до законодавства мають пільги з оплати проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських та приміських маршрутах, соціальну норму у мінімальній кількості 30 поїздок на місяць згідно з розподілом соціальної норми кількості поїздок усіма видами транспорту загального користування на міських та приміських маршрутах згідно з додатком. Для підвищення рівня соціальної підтримки населення органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення про збільшення кількості поїздок для окремих категорій осіб, які мають право на пільги з оплати проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських, приміських та міжміських маршрутах.

Додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196 "Розподіл соціальної норми кількості поїздок усіма видами транспорту загального користування на міських та приміських маршрутах" визначено, що у Полтавській області норму кількості поїздок Транспортом приміського сполучення встановлено у кількості 8 поїздок.

У свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №196 "Про встановлення державних соціальних нормативів у сфері транспортного обслуговування"; визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року №197 "Деякі питання надання пільг у готівковій форм з оплати пільгового проїзду усіма видами транспорту загального користування на міських, приміських та міжміських маршрутах" (офіційне посилання в Єдиному державні судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/80726895).

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №826/6434/18 за позовом ОСОБА_9 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними та скасування постанов №196, №197 від 14 березня 2018 року (офіційне посилання в Єдиному державні судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/81479548).

Ухвалою Верховного Суду від 20 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №826/6434/18 (офіційне посилання в Єдиному державні судових рішень - http://reestr.court.gov.ua/Review/85774691).

Отже, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року набрало законної сили з 19 березня 2019 року.

Таким чином, на момент прийняття відповідачем спірного рішення двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки" постанова Кабінету Міністрів України від 14 березня 2018 року № 196 втратила чинність, тому відповідач не міг керуватися її нормами при виданні власних нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування та зв`язку включають: норми забезпечення транспортом загального користування; показники якості транспортного обслуговування; норми забезпеченості населення послугами зв`язку.

У свою чергу пунктом 7 частини першої статті 12 та пунктом 7 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій та особам з інвалідністю внаслідок війни надаються пільги на безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі - та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання.

При цьому, Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" не наділяє відповідача повноваженнями щодо зменшення або звуження соціальних гарантій, зокрема, встановлення порядку та умов безоплатного проїзду для учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни.

З огляду на зазначене, спірне рішення не відповідає вимогам чинного законодавства, яке має вищу юридичну силу.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного рішення покладено на сільську раду, однак, відповідачем суду таких доказів не надано.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки".

Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 про стягнення із Мачухівської сільської ради моральної шкоди по 10 000 грн, суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

З системного аналізу вказаної норми, суд приходить до висновку, що для відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи не є кваліфікуючою ознакою наявність вини цієї особи, але право на відшкодування шкоди законодавством пов`язується з підставами виникнення шкоди, завданої незаконними діями, та умовами виникнення права на його відшкодування.

Згідно частини першої статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права

При з`ясуванні фактів, з якими Закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог статей 11467, 1187 Цивільного кодексу України, які визначають підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною другою статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З матеріалів позову вбачається, що позивачі обґрунтовуючи завдання відповідачем моральної шкоди вказують на порушення їх прав користуватися державними гарантіями щодо пільгового проїзду в повному обсязі, що призводить до пригнічення позивачів та зневіру в об`єктивності діяльності органів місцевого самоврядування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Водночас розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачами не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту заподіяння їм моральної шкоди відповідачем.

Отже, відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Щодо стягнення із Мачухівської сільської ради на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 400 грн, суд зазначає наступне.

Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, крім іншого, просить суд відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на неспівмірність витрат складності справи та відсутності підтверджуючих документів.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_10 має право на зайняття адвокатською діяльністю згідно свідоцтва серії 471 виданого 27 червня 2006 року (а.с. 203).

02 червня 2020 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та адвокатським бюро "Олени Панченко" укладено договір про надання правничої допомоги № 01-02/06/20 (а.с. 191-194).

Позивачами на виконання умов зазначеного договору сплачено по 1 050 грн, що підтверджуються квитанціями (а.с. 197-200).

При цьому законодавством не встановлено права суду змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд бере до уваги що позивачами документально підтвердив сплату по 1 050 грн на виконання договору про надання правової допомоги. Тобто цей гонорар був фактичним.

24 липня 2020 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та адвокатським бюро "Олени Панченко" підписано Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги № 01-02/06/20 від 02 червня 2020 року (а.с. 202).

Дослідивши акт приймання-передачі послуг за договором, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, суд приходить висновку про необхідність стягнення на користь позивачів із Мачухівської сільської ради витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі по 1 050 грн кожному.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ), ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_7 ), ОСОБА_8 (рнокпп НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ) до Мачухівської сільської ради (, юридична адреса: вул. Історична, 1, с.Мачухи, Полтавський район, Полтавська область, 38754) про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення двадцять четвертої сесії сьомого скликання Мачухівської сільської ради від 18 грудня 2019 року № 24/VII-944 "Про затвердження Програми здійснення компенсаційних виплат за проїзд окремих категорій громадян Мачухівської сільської ради на 2020 - 2021 роки".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_7 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мачухівської сільської ради на користь ОСОБА_8 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 050 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Повне рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя С.О. Удовіченко