Справа № 814/334/17
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р. Справа № 814/334/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048
про:визнання протиправними та скасування наказів від 13.01.2017 р. №50, від 25.01.2017 р. № 24-о/с в частині; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.01.17 р.,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.05.2017 року, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.01.2017 року № 50 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01.2017 року № 24 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції;

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що обвинувачення відповідача щодо вчинення позивачем порушень не мають свого підтвердження. Позивач про проведення службового розслідування дізнався лише у день отримання копії наказу про звільнення, відповідачем в ході службового розслідування чи перед звільненням не відібрано у позивача пояснення, неналежне виконання службових обов`язків позивачем не доведено, з наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не вбачається, як саме позивач порушив норми законодавства.

Відповідач надав заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову, оскільки за результатами проведеного службового розслідування вина у вчинені дисциплінарного проступку позивача, як поліцейського, повністю доведена його матеріалами, тому накази прийнято законно й обґрунтовано та скасуванню не підлягають.

Постановою Верховного Суду від 31.03.2020 року скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.06.2017 року у справі № 814/334/17 (головуючий суддя - Марич Є.В.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2018 року. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 14.04.2020 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.12.2015 року № 21 о/с позивач прийнятий на службу до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на посаду інспектора роти № 3 батальйону № 4.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.12.2016 року № 5091 з метою встановлення причин оголошення про підозру інспектору роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що виразились в одержані під час виконання службових обов`язків від 21 водія неправомірну вигоду під погрозою незаконного вилучення транспортних засобів.

У висновку службового розслідування зазначено, що від ОСОБА_1 11.01.2017 року відібрано пояснення, згідно якого він відмовився від надання будь-яких пояснень на підставі ст. 63 Конституції України. Також зазначено, що в ході проведення службового розслідування встановлено наступне:

13.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.08.2016 року о 09 год. 00 хв. після отримання табельної вогнепальної зброї та проведеного інструктажу, екіпаж «КАНТ - 0603» на службовому автомобілі Toyota Prius, номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні) у складі інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції (далі - УПП у м. Миколаєві ДПП) лейтенанта поліції Демчука Ю.Ю. та поліцейського роти № 3 батальйону № 2 УПП у м. Миколаєві ДПП сержанта поліції Марукова О.В. заступили на маршрут патрулювання в с. Коблеве, Березанського району, Миколаївської області. О 18 год. 15 хв. працівниками прокуратури Миколаївської області та Управління внутрішньої безпеки у Миколаївській області в рамках кримінального провадження ЄРДР №0000160 було задокументовано факт отримання неправомірної вигоди в розмірі 500,00 (п`ятсот) грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенантом поліції Демчуком Ю.Ю.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.08.2016 року у справі № 490/7926/16-к до ОСОБА_1 на строк до 06.10.2016 року застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.08.2016 року № 209 о/с інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 67 Закону України «Про Національну поліцію» зараховано у розпорядження Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.10.2016 року у справі № 490/792/16-к ОСОБА_1 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 06.12.2016 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15.12.2016 року № 350 о/с інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до ч. 7 ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію» допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою.

Ухвалою Центрального суду м. Миколаєва від 22.12.2016 року у справі 490/11794/16-к у задоволенні клопотання слідчого Прокуратури Миколаївської області про відсторонення від посади інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до листа Прокуратури Миколаївської області від 28.12.2016 року №117/1-1433вих-16 досудове розслідування кримінального провадження №00000160 закінчено. ОСОБА_1 оголошено про підозру у тому, що він у період з 27.07.2016 року по 05.08.2016 року, знаходячись при виконанні службових обов`язків одержав від 21 (двадцять одного) водія неправомірну вигоду в загальній сумі 6743 (шість тисяч сімсот сорок три) грн., двічі поєднуючи свої дії з вимаганням неправомірної вигоди під погрозою незаконного вилучення транспортних засобів, чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України.

На адресу УПП у м. Миколаєві ДПП направлено копію повідомлення ОСОБА_1 про зміну раніше повідомленої підозри від 22.12.2016 року. Також, прокуратурою Миколаївської області направлено на адресу УПП у м. Миколаєві ДПП аудіовідеозаписи, які у ході проведення службового розслідування було переглянуто, а саме на аудіовідеозаписах зафіксовано факти отримання інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 неправомірної вимоги під час виконання своїх службових обов`язків.

За результатами службового розслідування Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ № 50 від 13.01.2017 року, в п. 1 якого передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні п.п. 1, 2, 6, 9 ч. 1, ч. 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч. 1 ст. 8, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18, п.п. 8,11 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 222, 255 КУпАП, пп. 6,7 п. 2.1 п. 2.2 розділу II, п.п. 1, 6, 10, 11, 13 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 12 «Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України» інспектора роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в національній поліції України.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01.2017 року №24 о/с лейтенанта ОСОБА_1 відповідно до п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», п. 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та п. 8 ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України», затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», звільнено зі служби в поліції (т. 1 арк. с. 15).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року № 901-VIII передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-V (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу.

На осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, як звільнення з органів внутрішніх справ (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу (ст.14 Дисциплінарного статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стали висновки службового розслідування від 12.01.2017 року, проведеного згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.12.2016 року № 5091, з метою встановлення причин оголошення про підозру інспектору роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що виразилось в одержані під час виконання службових обов`язків від 21 водія неправомірної вигоди під погрозою незаконного вилучення транспортних засобів.

Статтями 2 та 5 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарний проступок є невиконанням чи неналежним виконанням особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких у встановленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу.

Тобто, підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак саме дисциплінарного проступку. Передумовою звільнення особи за вчинення дисциплінарного проступку, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування (перевірки).

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника і його ставлення до вчиненого; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності працівника; характеристика особи, що вчинила порушення.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 12.01.2017 року комісія, створена на підставі наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.12.2016 року № 5091, встановила, що 13.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Миколаєві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З посиланням виключно на матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000160, в якому ОСОБА_1 оголошено підозру, Комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, є такими, що знайшли своє підтвердження.

При цьому, висновок службового розслідування від 12.01.2017 року не містить відомостей про вчинення безпосередньо Комісією перевірки обґрунтованості підстав для службового розслідування та його висновків.

Дійсно, Комісія вправі отримувати і давати оцінку будь яким доказам та фактам, які встановлені нею, так і наявні в матеріалах кримінального провадження. Жодних заборон, щодо можливості використання документів з матеріалів кримінального провадження не має. Однак, сама по собі наявність в матеріалах службового розслідування певних документів з кримінального провадження, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку перевірки обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування. Звільнення позивача мало місце не у зв`язку з обвинуваченням його у вчиненні злочину, а з підстав, установлених в ході службового розслідування, висновки якого, в свою чергу, ґрунтуються лише на матеріалах кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, - щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 року в справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

З огляду на ту обставину, що Департаментом патрульної поліції Національної поліції України не проведено ретельного службового розслідування обґрунтованості підстав його призначення, а висновок про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні п.п. 1, 2, 6, 9 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ч. 1 ст. 8, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 8, 11 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 222, 225 КУпАП, п.п. 6, 7 п. 2.1, п. 2.2 Розділу ІІ, п.п. 1, 6, 10, 11, 13 п. 13.1 Розділу ІІ Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом ДПП України НПУ від 05.01.2016 року № 4/1, здійснено лише з посиланням на матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000160, доходжу висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено обґрунтованості притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення його за п.6 ч.1 ст.75 Закону України «Про Національну поліцію».

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного суд вважає, що накази відповідача № 50 від 13.01.2017 року та № 24 о/с від 25.01.2017 року підлягають скасуванню з поновленням ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Згідно з п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (п. 8 Порядку № 100).

Позивача звільнено з посади з 31.01.2017 року.

Загальна тривалість вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період з 01.02.2017 року по 03.09.2020 року складає 896 робочих днів.

Виходячи з даних архівної відомості № 1 за період з січня 2016 року по грудень 2016 року стосовно ОСОБА_1 , середньоденний заробіток позивача складав 199,11 грн., середньомісячний - 4280,79 грн.

Відтак, сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 178402,56 грн. (896 роб. днів х 199,11 грн.).

Відповідно до п. 2 та 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Тобто, сума середньомісячного доходу позивача у розмірі 4280,79 грн. підлягає негайному стягненню. А, з урахуванням негайного виконання судового рішення в даній частині, залишок середнього заробітку за час вимушеного прогулу буде складати 174121,77 грн.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.01.2017 року № 50 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.01.2017 року № 24 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції.

4. Поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції з 01.02.2017 року.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 26.01.2017 року по 03.09.2020 року у сумі 174121,77 грн. (сто сімдесят чотири тисячі сто двадцять одна гривня 77 коп.).

7. Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за один місяць у розмірі 4280,79 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесят гривень 79 коп.).

8. Рішення в частині лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції з 01.02.2017 року підлягає негайному виконанню.

9. Рішення в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за один місяць у розмірі 4280,79 грн. підлягає негайному виконанню.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.09.2020 року.

Суддя О.В. Малих