Справа № 640/19742/20
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

01 вересня 2020 року м. Київ № 640/19742/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІГАТОРСПЕЦБУД" про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІГАТОРСПЕЦБУД"

до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

третя особа Комунальне підприємство "Дирекція будівництва шляхово-транспортних

споруд м. Києва" виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації"

про визнання протиправним та скасування розпорядження №6з/08 від 19.08.2020р.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.09.2020р. відкрито провадження у зазначеній справі.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дію індивідуального акта, а саме Розпорядження Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про призупинення операцій з бюджетними коштами № № 6з/08 від 19.08.2020 року щодо зупинення операцій з бюджетними коштами по рахунку КП "Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації" - IBAN: UA0042764 (КПКВК 1217310) до набрання чинності рішенням у даній справі.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано очевидною протиправністю розпорядження №6з/08 від 19.08.2020р. На думку заявника, Розпорядження відповідача про призупинення операцій з бюджетними коштами №6з/08 від 19.08.2020 року на підставі пункту 2 частини першої ст.117 Бюджетного кодексу України на сьогодні призводить до зупинення виконання та фінансування з боку Третьої особи без самостійних вимог робіт в межах укладених Договорів Генпідряду, не дозволяє позивачу здійснювати належне виконання взятих на себе договірних зобов`язань щодо отримання коштів за виконані роботи, а третій особі здійснювати їх оплату та призводить до порушення умов Договору, призводить до погіршення фінансового стану позивача , впливає на фінансовий результат його господарської діяльності підприємства та зможе призвести до скорочення виробництва, штату працівників, накопичення заборгованості перед постачальниками та частково призупинить господарську діяльність.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності розпорядження Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві №6з/08 від 19.08.2020р. про зупинення операцій з бюджетними коштами.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві прийняло розпорядження №6з/08 від 19.08.2020р. відповідно до п.2 ч.1 ст. 117 Бюджетного кодексу України.

Згідно п.2 ч.1 ст. 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.

Отже, питання обґрунтованості чи необґрунтованості прийняття оскаржуваного розпорядження №6з/08 від 19.08.2020р. в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено під час розгляду справи по суті.

Правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, зводиться до того, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд приходить висновку, що заявником не наведено обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №826/13306/18.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи предмет спірних правовідносин, оцінивши обґрунтованість доводів клопотання, адекватність його вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін та обсяг позовних вимог, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАВІГАТОРСПЕЦБУД" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій