Справа № 460/6300/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
02 вересня 2020 року м. Рівне №460/6300/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО» до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови,
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО» (далі позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича (далі - відповідач), про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 21 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62627561 з виконання ухвали Франківського районного суду міста Львова від 20 липня 2020 року в справі № 465/4207/20.
У відповідності до вимог пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Разом з тим, пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За правилами частини першої статті 3 Закону № 1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
З матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем оскаржується постанова приватного виконавця у виконавчому провадженні № 60202495, відкритого на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року в справі № 465/4207/20.
При цьому, ознайомившись зі змістом ухвали Франківського районного суду м. Львова від 20 липня 2020 року в справі № 465/4207/20, суд встановив, що вона була постановлена в порядку цивільного судочинства.
Частиною першою статті 74 Закону № 1404, визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
При цьому, згідно з частиною першою статті 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Аналіз наведених вище правових норм свідчить на користь того, що спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі, винесеного на підставі Цивільного процесуального кодексу України, підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства судом, який ухвалив відповідне судове рішення.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Частиною шостою статті 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.
Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин та склад учасників справи, вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.
Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 243, 248, 256 КАС України, суд
У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО» до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови від 21 липня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62627561 з виконання ухвали Франківського районного суду міста Львова від 20 липня 2020 року в справі № 465/4207/20, - відмовити.
Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕРМАН-АГРО», що вирішення даного спору віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Т.О. Комшелюк