Справа № 1.380.2019.004527
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004527 пров. № А/857/8377/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Онишкевича Т.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Ланкевич А.З.), постановлену у письмовому провадженні в м.Львові 16 червня 2020 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №1.380.2019.004527 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2019 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, просив - визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення повного розрахунку при звільненні - невиплати позивачу в день виключення із списків військової прокуратури Західного регіону України (21.05.2019) компенсації за неотримане речове майно; - стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.05.2019 по день фактичного розрахунку (14.08.2019) в розмірі 51823,65 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, позов задоволено.

12.06.2020 ОСОБА_1 подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.004527, просив зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.004527.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року заяву задоволено, зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подати у двадцятиденний строк з дня отримання вказаної ухвали звіт про виконання рішення суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.004527.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що Національною академією Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного не надано суду належних доказів про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та в задоволенні заяви відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач після набрання постанови суду апеляційної інстанції законної сили протягом тривалого терміну не звертався із заявою до Національної академії щодо добровільного виконання судового рішення, а лише 04.06.2020 звернувся одночасно до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова Львівської області із заявою про звернення виконавчого листа до виконання та Національної академії. Скаржник вказує, що Національна академія листом від 17.06.2020 №2967 надала відповідь позивачу, що відповідно до вимог Порядку виконання судових рішень визначених Інструкцією з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах, виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України та спільного листа Департаменту фінансів та юридичного департаменту Міністерства оборони України від 19.11.2019 для розгляду та погодження на адресу начальника юридичної служби Командування Сухопутних військ ЗС України направлена справа ОСОБА_1 стосовно виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Скаржник вказує, що Національна академія є бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Зазначає, що Національна академія не ухиляється від виконання судового рішення, а вживає всіх відповідно передбачених законом вимог щодо виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі №1.380.2019.004527.

Відповідно до частини 1 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Оскільки від усіх учасників справи не надійшло клопотань про розгляд справи за їх участі, апеляційна скарга не містить клопотання особи про розгляд справи за її участі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), з врахуванням часу дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року, визнано протиправними дії Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо невиплати ОСОБА_1 в день виключення із списків Військової прокуратури Західного регіону України, а саме 21.05.2019, компенсації за неотримане речове майно; стягнено з Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.05.2019 по день фактичного розрахунку - 14.08.2019 в розмірі 51823 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот двадцять три) гривні 65 копійок.

Вказане судове рішення набрало законної сили 28.04.2020.

22.05.2020 судом першої інстанції видано виконавчий лист про стягнення середнього заробітку.

04.06.2020 позивач звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова Львівської області із заявою про звернення виконавчого листа до виконання.

Оскільки станом на 12.06.2020 судове рішення не виконано відповідачем, ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення судового контролю.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначений статтею 382 КАС України згідно з положеннями якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, установити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, вправі суд, який ухвалив судове рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких заходів впливу є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, встановленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені статтею 382 КАС України процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Цей обов`язок не залежить від того, подала особа, на користь якої прийнято рішення, заяву чи виконавчий лист. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У мотивувальній частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року зазначено, що при звільненні з військової служби та виключенні зі списків особового складу із військовослужбовцем повинен бути повністю проведений розрахунок. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової прокуратури без проведення остаточного з ним розрахунку можливе лише за його письмовою згодою. Втім, як встановив суд, виключення позивача із списку особового складу військової прокуратури Західного регіону України відбулося без проведення остаточного з ним розрахунку. При цьому, письмової згоди на такі дії позивач не давав, що не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується виключення позивача із списків особового складу військової прокуратури Західного регіону України - 21.05.2019 та проведення остаточного розрахунку з ним лише 14.08.2019, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушено приписи статтей 116, 117 КЗпП України в частині строків виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 29 404,61 грн.

Суд першої інстанції у рішенні від 27 листопада 2019 року дійшов висновку про те, що сума середньомісячного заробітку, яку належить присудити позивачу у зв`язку із затримкою розрахунку (за період з 21.05.2019 по день фактичного розрахунку - 14.08.2019) складає 51823,65 грн (609,69 грн (середньоденний заробіток) * 85 (кількість днів затримки)).

Так, пунктом 5.5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 30.12.2016 № 744 (далі - Інструкція) встановлено, що у разі отримання судового рішення, прийнятого не на користь структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства, або виконавчих документів за таким рішенням відповідальні посадові особи зобов`язані: користуватися правами та обов`язками сторін та інших учасників виконавчого провадження, визначеними Законом України «Про виконавче провадження»; з`ясувати, чи набрало судове рішення в установленому порядку законної сили; забезпечити облік та зберігання судових рішень та виконавчих документів у порядку, визначеному цією Інструкцією; готувати керівнику структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства письмові пропозиції щодо порядку виконання судового рішення, а також пропозиції щодо можливості його оскарження; вжити заходів щодо виконання судового рішення та недопущення нанесення збитків державному бюджету під час його виконання, а в установлених законодавством випадках - забезпечити апеляційне (касаційне) оскарження судового рішення та зупинення (закриття) виконавчого провадження; після вчинення виконавчих дій, фактичного виконання судового рішення або відкриття, зупинення (закриття) виконавчого провадження забезпечити невідкладне повідомлення органів державної виконавчої служби України про фактичне виконання судового рішення із наданням копій, підтверджуючих документів, а також надати доповідь керівнику структурного підрозділу Мінооборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства та відповідної юридичної служби. Доповідь про фактичне виконання судового рішення надається також до юридичної служби апарату Мінооборони (через територіальне юридичне управління), якщо стороною у справі є Мінооборони.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 1 статті 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 9 Розділу VI «Прикінцеві та Перехідні положення» Бюджетного кодексу України установити, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: 1) рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

У разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Казначейство України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов`язання. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов`язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов`язання.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон № 4901-VI) відповідно до частини 1 статті 2 якого держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство).

Відповідно до пункту 1.3. Положення про вищі військові навчальні заклади, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 27.05.2015 №240, вищий військовий навчальний заклад (далі - ВВНЗ) - вищий навчальний заклад державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації військових фахівців для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, проводить наукову, науково-технічну, інноваційну та/або методичну діяльність.

Відповідно до пункту 1.6. Статуту Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Академія є юридичною особою, має відокремлене майно, прапор, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, штампи та бланки зі своєю назвою, веде самостійний баланс, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та може мати рахунки в установах банків України, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді та мати інші атрибути юридичної особи.

Основним джерелом фінансування діяльності Академії є державний бюджет (пункт 7.6 Статуту).

Згідно з частиною 1, 2 статті 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі Порядок №845) згідно з пунктом 3 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 6 Порядку №845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Отже, незважаючи на те, що судові рішення мають обов`язковий характер, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком №845 створено додатковий механізм гарантування їх виконання.

З матеріалів справи встановлено, що 04.06.2020 ОСОБА_1 подав заяву про звернення виконавчого листа до виконання в Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова Львівської області, просив прийняти виконавчий лист №1.380.2019.004527 від 22.05.2020 про стягнення з Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 51823,65 грн., вказав картковий рахунок для зарахування коштів.

Також 04.06.2020 ОСОБА_1 подав заяву у Національну академію Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, просив добровільно виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.004527, додав копію виконавчого листа та довідку про реквізити для перерахунку коштів.

Листом від 17.06.2020 Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повідомила ОСОБА_1 про те, що на адресу начальника юридичної служби Командування Сухопутних військ Збройних Сил України направлена справа ОСОБА_1 стосовно виплати середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Листом Управління Державної казначейської служби України у Франківському районі м.Львова Львівської області від 09.06.2020 №02-51/635 ОСОБА_1 повідомлено, що здійснення заходів згідно з Порядком щодо безспірного списання коштів за виконавчим листом Львівського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі №1.380.2019.004527 зупиняється відповідно до Закону України від 13.04.2020 №553.

Разом з тим, 28.08.2020 Конституційний Суд ухвалив рішення № 10-р/2020 у справі №1-14/2020(230/20), яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частин першої, третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294ІХ зі змінами; абзацу дев`ятого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553ІХ, яким передбачено, що з 18.04.2020 до 01.01.2021 тимчасово не застосовується частина 1 статті 25 Бюджетного кодексу, згідно з якою казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

При цьому, Конституційний Суд України наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні; встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить Конституції України.

Також, Конституційний Суд України в своєму рішенні вказав, що забезпечення виконання остаточного судового рішення є позитивним обов`язком держави, проте оспорюваним положенням Закону № 553 унеможливлене здійснення Державною казначейською службою України безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду до 1 січня 2021 року, що обмежує конституційне право особи на судовий захист.

За таких обставин, враховуючи особливий законодавчо встановлений порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ, правовий статус Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, а також мету (своєчасне виконання зобов`язань відповідачем у межах відповідної справи) та підстави (невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі) встановлення судового контролю, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подати звіт про виконання рішення суду від 27.11.2019 у справі №1.380.2019.004527.

Враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 308, 311, 312, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року з питань встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №1.380.2019.004527 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Т. В. Онишкевич
І. М. Обрізко