Справа № 520/8719/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

02.09.2020 р. справа № 520/8719/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання відповідача щодо закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради (вул. Поштова, буд. 3, смт. Сахновщина, Сахновщинський район, Харківська область, 64501) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради від 26 червня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради від 26 червня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати виконавчий комітет Сахновщинської селищної ради зняти ОСОБА_1 з реєстрації попереднього місця проживання та зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

26.08.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження по справі, яка мотивована тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується житлових прав позивача, а відтак має бути вирішений за правилами цивільного судочинства.

Надаючи оцінку доводам, які зазначені відповідачем у вказаній заяві, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

На підставі частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положенням частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням, наведеним в пункті 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України); суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Адміністративна юрисдикція визначається Кодексом адміністративного судочинства України за допомогою трьох критеріїв, а саме: предметної (родової), інстанційної (функціональної) та територіальної (просторової) (підсудності).

Предметна юрисдикція визначена параграфом 1 Глави 2 Розділу І Загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України. Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Так, частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 29.04.2020 року набула право власності на 1/2 частину житлового будинку літ "В-1" за адресою АДРЕСА_3 .

Як встановлено судом зі змісту адміністративного позову, позивач оскаржує рішення відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації з попереднього місця проживання та рішення відповідача про відмову в реєстрації місця проживання за новою адресою - АДРЕСА_3 (тобто, за місцем реєстрації належного позивачу майна), а відтак спірні правовідносини стосуються користування майном, а саме 1/2 частиною будинку за адресою - АДРЕСА_3 , з подальшим правом реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Відтак, поданий позов спрямований на захист житлових прав ОСОБА_1 в частині права користування (права на реєстрацію та проживання) вказаним об`єктом нерухомого майна.

Отже, предметом спірних правовідносин є майнові права на вказаний об`єкт житлової нерухомості, а відтак спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних відносинах міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 337/2535/17, від 12.12.2018 року у справі № 826/8687/16, від 27.11.2019 року у справі № 826/5653/18.

Суд зауважує, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 239 КАС якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз`яснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права реалізувати своє право на захист шляхом подання позовної заяви до місцевого суду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 238, 240, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі № 520/8719/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Сахновщинської селищної ради (вул. Поштова, буд. 3, смт. Сахновщина, Сахновщинський район, Харківська області.

Повернути ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України (розрахунковий рахунок UA6084012, отримувач: УДКСУу Основ`ян.р-ні м.Харкова/22030101, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) , МФО 899998.) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 07.07.2020 року.

Повернути позивачу оригінал квитанції № 0.0..1 від 07.07.2020 року на суму 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачу, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про закриття провадження у справі частині позовних вимог надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Горшкова