Справа № 160/5164/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року Справа № 160/5164/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо не зарахування позивачу стажу роботи на шахті «Західно-Донбаська» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» період з 20.02.2002 по 31.08.2008 за професією начальника зміни служби охорони праці до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати позивачу стаж роботи шахті «Західно-Донбаська» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» період з 20.02.2002 по 31.08.2008 за професією начальника зміни служби охорони праці до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», перерахувавши позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% середньої заробітної плати позивача, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати з 27.12.2019 з урахуванням проведених раніш виплат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах, згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», проте, відповідач відмовив у здійсненні перерахунку. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача 02.06.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки пільговий стаж позивача за Списком №1 на підземних роботах становить 12 років 3 місяці 15 днів. Відповідач зазначив, що позивачу не зараховано періоди роботи з 20.02.2002 по 08.08.2016 на посаді начальника зміни служби охорони праці зайнятого на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік та з 01.04.2019 на посаді майстра гірничого підземного служби охорони праці з повним робочим днем в шахті. Вказані періоди не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 на підземних роботах оскільки під повним робочим днем вважається виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 % робочого часу. Також відповідач вказує на те, що позивач звернувся за перерахунком пенсії із зверненням довільної форми, а тому, на думку відповідача, правовідносини з приводу перерахунку пенсії не виникли.
Від позивача 25.06.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що основним документом про підтвердження стажу є трудова книжка, в якій мститься запис про те, що він працював на даній посаді з повним робочим днем. Щодо тверджень відповідач про те, що позивач звернувся за перерахунком пенсії із зверненням довільної форми, то позивач зазначає, що він не звертався до відповідача з питання саме перерахунку пенсії. Фактично він оскаржує протиправність обчислення (незарахування пільгового стажу) раніше призначеної в 2019 році пенсії за віком на пільгових умовах.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 27.12.2019 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно даних, які містяться у трудовій книжці, позивач, зокрема, з 20.02.2002 по 31.08.2008 працював підземним начальником зміни по охороні праці з повним робочим днем в шахті ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Тернівське».
Вказані періоди роботи підтверджуються також довідкою від 14.04.2020 №239 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів в ній.
Позивач зазначає, що при призначенні пенсії, йому не було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 на підземних роботах період з 20.02.2002 по 31.08.2008, оскільки відповідач дійшов висновку про відсутність права на отримання пенсії в розмірі. Передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Позивач звернувся до відповідача із відповідним зверненням, проте відповідач листом від 23.04.2020 №6084-6040/Г-02/8-0400/20, повідомив, що розмір його пенсії обчислено виходячи із загального стажу, розрахованого по 30.11.2019, який складає 32 роки 02 місяці 09 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 - 26 років, в тому числі, пільговий стаж з повним робочим днем під землею по видобутку вугілля, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком в розмірі, відповідно до абз.3 ст.28 Закону №1058 - 12 років 03 місяці 15 днів. Оскільки пільговий стаж з повним робочим днем під землею по видобутку вугілля у позивача менше 15 років, то відповідач дійшов висновку, що позивач не має права на отримання пенсії в розмірах, визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
У відзиві на позов, пенсійний орган зазначає, що позивачу не зараховано періоди роботи з 20.02.2002 по 08.08.2016 на посаді начальника зміни служби охорони праці зайнятого на підземних роботах 50% та більше робочого часу на рік та з 01.04.2019 на посаді майстра гірничої підземної служби охорони праці з повним робочим днем в шахті. Вказані періоди не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 на підземних роботах, оскільки під повним робочим днем вважається виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 % робочого часу.
Оскільки позивач просить суд зарахувати лише періоди роботи з 20.02.2002 по 31.08.2008, то суд, розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) та Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон №345).
Статтею 1 Закону №345 визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей
Згідно зі ст.8 Закону №345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналізуючи зазначені положення законодавства, суд дійшов висновку, що основною умовою для виплати мінімального розміру пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах 15 років для чоловіків за Списком №1, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Тобто, статтею 8 Закону №345 наявність права на мінімальну пенсію, не поставлено в залежність від часу роботи на підземних роботах, а тому суд критично ставиться до висновків відповідача про необхідність відпрацювання не менше 80% робочого часу.
Виплата даної пенсії, відповідно до Закону №345, передбачає та встановлює лише сам факт відношення до Списку №1.
Відповідачем не заперечується факт роботи за спірний період на даних посадах та їх відношення до посад і робіт, передбачених Списком №1.
Крім того, суд зазначає, що згідно зі статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Дана норма Закону кореспондується також з положенням пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, де, зокрема, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З аналізу наведених положень вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Відповідно до записів трудової книжки, позивач у спірний період працював на підземних роботах, що відноситься до пільгового стажу.
Станом на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії у позивача наявний пільговий стаж роботи, який підтверджується записами у трудовій книжці.
Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про необхідність зарахування періоду роботи з 20.02.2002 по 31.08.2008 до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, як такого, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.
Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.
Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Суд зауважує, що статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Для відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» із зарахуванням періоду роботи з 20.02.2002 по 31.08.2008 до підземного стажу за Списком №1 з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 250, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи на шахті «Західно-Донбаська» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 20.02.2002 по 31.08.2008 за професією начальника зміни служби охорони праці до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті, що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період з 20.02.2002 по 31.08.2008 за професією начальника зміни служби охорони праці до підземного стажу роботи з повним робочим днем в шахті «Західно-Донбаська» ВСП «Шахтоуправління Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що дає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі згідно Закону України від 02.09.2008 №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці», провести перерахунок та виплату позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 27.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська