Справа № 640/11654/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 640/11654/19

адміністративне провадження № К/9901/20479/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (правонаступник Головного управління ДФС у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11654/19 за позовом Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11654/19 (направлена до суду поштою 13.08.2020 року).

В касаційній скарзі відповідач просив суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень обгрунтовуючи поважністю пропуску строку звернення до суду зв`язку з необхідністю приведення у відповідність до вимог КАС України касаційну скаргу після її повернення вперше (на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 28.07.2020 року (провадження К/9901/17277/20).

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Так, відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Натомість викладено обставини справи, процитовано висновки акта перевірки, норми Податкового кодексу України, Міжнародного стандарту фінансової звітності 13 "Оцінка справедливої вартості" та Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 40 "Інвестиційна нерухомість" з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Формальне зазначення на початку касаційної скарги, що вона подається на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України не може бути визнано належним викладенням підстав касаційного оскарження судових рішень, тим більш, враховуючи, що у касаційній скарзі скаржник як на підтвердження обґрунтованості її вимог здійснює посилання на постанову Верховного Суду (в частині доведення правомірності податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні санкції відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України). Проте скаржник не зазначає, чому на його переконання судові рішення не відповідають наведеній ним постанові Верховного Суду, враховуючи ту обставини, що судами застосовано висновок Верховного Суду з питання застосування пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України. Не містить касаційна скарга і чіткого визначення норми права, яка регулює спірні правовідносини, висновку щодо застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом.

До того ж суд звертає увагу, що як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та з програми ДСС (Діловодство спеціалізованого суду), скаржник вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020, проте ухвалою Верховного Суду від 28.07.2020 року повернуто касаційну скаргу, оскільки остання не містила обгрунтованих підстав касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020.

Звертаючись вдруге з касаційною скаргою відповідач так і не вказав підстав на касаційного оскарження, а додав в текст попередньої касаційної скарги тільки опис клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Текст касаційної скарги є ідентичним попередній касаційній скарзі, складається з опису фактичних обставин справи та цитувань положень Податкового кодексу України та Міжнародних стандартів бухгалтерської і фінансової звітності та не містить обґрунтованих доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві (правонаступник Головне управління ДФС у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 640/11654/19 повернути скаржнику.

Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва