Справа № 361/3360/20
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/147/20, cправа № 361/3360/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» серпня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві капітана поліції 4 батальйону 1 роти Діхтяра Дениса Анатолійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2534694 від 15 травня 2020 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві капітаном поліції 4 батальйону 1 роти

Діхтярем Д.А. про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі - 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 15 травня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві капітаном поліції 4 батальйону 1 роти Діхтярем Д.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерним знаком не міжнародного зразку незареєстрованим у 10 денний строк та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1 «ґ» ПДР України. Вказану постанову позивач вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступні обставини. Автомобіль марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ніколи не перебував у користуванні позивача. Фактично на момент складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Інспектор не мав права притягувати позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП з підстав відсутності реєстрації транспортного засобу у десятиденний строк, так як її нормами передбачена відповідальність за інше правопорушення. Під час складання постанови порушено права позивача, зокрема на професійну правничу допомогу, а також справу про адміністративне правопорушення розглянуто не тією посадовою особою, що вказана у оскаржуваній постанові.

02 червня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду уточнений адміністративний позов.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року дану позовну заяву залишено без руху.

18 червня 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 02 червня 2020 року позивач надано до суду відповідну заяву про приєднання до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

У строк визначений ухвалою суду, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками отримана відповідачем 13 липня 2020 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями частини п`ятої статті 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно зі статтею 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15 травня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві капітаном поліції 4 батальйону 1 роти Діхтярем Д.А. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2534694 за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Зі змісту наданої до суду копії оскаржуваної постанови, вбачається, що 15 травня 2020 року ОСОБА_1 , у місті Києві по проспекту Генерала Ватутіна, керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з номерним знаком не міжнародного зразку незареєстрованим у 10 денний строк та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1 «ґ» ПДР України.

Згідно із пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 «ґ» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 15 травня 2020 року позивач керував транспортним засобом з номерним знаком не міжнародного зразку незареєстрованим у 10 денний строк та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.1 «ґ» ПДР України. Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що відносно позивача не складалася постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що пред`являлося позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови (керування транспортним засобом з номерним знаком не міжнародного зразку незареєстрованим у 10 денний строк). Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення про яке зазначено у прийнятій ним постанові.

При цьому судом враховується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з вимог частини другої статті 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина п`ята статті 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3,8 Конституції України, стаття 8 КАС України).

Зі змісту частини третьої статті 62 Конституції України убачається, що усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь.

Матеріали справи не містять жодних доказів наявності адміністративного правопорушення, як-то речові докази, показання технічних приладів та засобів, відео- та фото- фіксація, кінозйомка, тощо.

Суд звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення надано не було.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження відповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, тому позов в частині скасування постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Главою 11 КАС України визначені особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема статті 286 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 286 КАС України вирішений інший, спеціальний порядок щодо ухвалення та виготовлення рішення, його проголошення, строків апеляційного оскарження, а саме: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 286 КАС України, вимоги про визнання постанови протиправною задоволенню не підлягають. Належним способом захисту прав позивача є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З підстав скасування постанови про накладення адміністративного стягнення провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Понесені та доведені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі - 420 грн. 40 коп., суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 КАС України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити - частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 травня 2020 року серії ЕАМ № 2534694 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 425 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 420 (чотириста двадцять) грн.

40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин