Справа № 160/1550/20
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/1550/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року

у справі №160/1550/20

за позовом ОСОБА_1

до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради №1 від 24 січня 2020 року щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника війни;

- зобов`язати Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути документи ОСОБА_1 та надати йому статус учасника війни.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами розгляду поданих документів Комісія прийняла рішення про відмову позивачу у встановленні статусу учасника війни. Єдиною підставою для відмови позивачу у встановленні статусу учасника війни для відповідача стала відсутність витягу з наказу про вибуття зі складу сил та засобів сектору «А», хоча, відповідно до постанови КМУ України від 23.09.2015 №739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» (зі змінами) підставою для надання статусу учасника війни є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Позивач зазначає, що такий документ про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції у в районах її проведення ним було надано.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. у справі № 160/1550/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради №1 від 24 січня 2020 року щодо відмови у встановленні ОСОБА_1 статусу учасника війни.

Зобов`язано Комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повторно розглянути документи ОСОБА_1 про надання йому статусу учасника війни.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Судом встановлено, що перебуваючи в штаті ТОВ «Аеровент» позивач, наказом підприємства направлений у відрядження до зони АТО, на будівництво фортифікаційних споруд, перша лінія оборони для виконання будівельно-монтажних та ремонтних робіт. В подальшому, після звільнення з підприємства позивач звернувся до відповідача за заявою про присвоєння статусу учасника війни. Відповідачем відмовлено через недостатність доказів фактичного приймання участі позивачем в АТО. НА підставі дослідження встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку, що факт прийняття участі позивача в АТО підтверджується численними документами, а отже відмова є протиправною. Наведене обумовило прийняття рішення про часткове задоволення позовних вимог. Відмова в задоволенні вимоги про зобов`язання Комісії надати позивачу статус учасника війни обумовлена неможливістю суду втручатись в дискрецію суб`єкта владних повноважень.

Не погодившись з рішенням суду, Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. у справі № 160/1550/20, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що надані документи лише підтверджують факт прибуття позивача на територію проведення АТО, разом з тим документів, що підтверджують його безпосередню участь в забезпечення завдань АТО позивачем не надано.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з`явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників ________ суду не повідомлені. Від представника Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез`явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги, і у відповідності до ст. 311 КАС України суд здійснив розгляд скарги в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 107 від 18.03.2015, ТОВ «Аеровент» наказом «Про відрядження» №01-к від 13.05.2015 ОСОБА_1 відряджено на період з 13.05.2015 по 11.06.2015, терміном на 30 календарних днів, в Зону АТО, перша лінія оборони, сектор «А», Луганської області, для виконання службових завдань.

Так, на підставі наказу ТОВ «Аеровент» №01-к від 13.05.2015 позивачу видано посвідчення ТОВ «Аеровент» про відрядження №01-к від 13.05.2015, де в графі «мета відрядження» зазначено: «зона АТО, будівництво фортифікаційних споруд, перша лінія оборони для виконання будівельно-монтажних та ремонтних робіт.

Наказами ТОВ «Аеровент» №15-к від 12.06.2015, №32-к від 01.07.2015, №49-к від 31.07.2015 та №63-к від 01.09.2015 «Про продовження відрядження» позивачу продовжено відрядження на період до 30.09.2015 в Зону АТО, перша лінія оборони, сектор «А», Луганської області, для виконання будівельно-монтажних робіт (службових завдань).

14.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни із заявою про надання йому статусу учасника війни з відповідними додатками.

За результатами розгляду поданих документів Комісія прийняла рішення №1 від 24.01.2020 про відмову позивачу у встановленні статусу учасника війни, вказавши підставою для відмови у встановленні статусу учасника війни відсутність витягу з наказу про вибуття ОСОБА_1 зі складу сил та засобів сектору «А», які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення в наданих документах, а відповідно до абз. 1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» (зі змінами) підставою для надання статусу учасника війни є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції у в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угрупувань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення)».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач брав безпосередню участь у забезпеченні проведення АТО, перебуваючи безпосередньо в районах АТО в період її проведення, а саме брав участь у будівництві фортифікаційних споруд. Відтак, в Комісії відсутні підстави для відмови у наданні позивачу статусу учасника війни.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ч.6 ст.4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» № 638-IV від 20.03.2003, до участі в антитерористичних операціях за рішенням керівництва антитерористичної операції можуть бути залучені з дотриманням вимог цього Закону й інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від підпорядкованості і форми власності, їх посадові особи, а також громадяни за їх згодою. Координацію діяльності суб`єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України» № 291-VIII від 07.04.2015, з метою впорядкування кола осіб, які беручи безпосередню участь в антитерористичній операції, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечення належного рівня соціального захисту та гарантій цих осіб, статтю 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 доповнено пунктом 13 відповідно до якого учасниками війни вважаються працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у порядку, встановленому законодавством. Порядок надання статусу учасника війни особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі у забезпеченні проведення антитерористичної операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №739 від 23.09.2015 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» на комісії, утворені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 458 від 26.04.1996 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» покладено розгляд питань про встановлення статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення.

Згідно п.2 вказаної Постанови, підставою для надання статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією, його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення), а також інші документи, видані державними органами, підприємствами, установами, організаціями, що містять відомості про безпосередню участь працівника в забезпеченні виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів і розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Виходячи з вищезазначеного, підставою для встановлення статусу учасника війни є документи для працівників, які на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування, залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення.

Як встановлено зі змісту листів-відповідей, відзиву на адміністративний позов та апеляційної скарги, позивачу відмовлено у встановленні статусу учасника війни у зв`язку з відсутністю документа про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Перебування ОСОБА_1 у відрядженні в зоні АТО в першій лінії оборони, сектору «А», Луганської області у період з 13.05.2015 по 05.09.2015 року підтверджується відмітками на посвідченні ТОВ «Аеровент» про відрядження №01-к від 13.05.2015, а саме: відміткою ТОВ «Аеровент» про вибуття у відрядження від 13.05.2015; відміткою Кримської сільської ради Новоайдарівського району Луганської області про прибуття в пункти призначень від 14.05.2015; відміткою Кримської сільської ради Новоайдарівського району Луганської області про вибуття з пункту призначень від 04.09.2015; відміткою ТОВ «Аеровент» про прибуття до місця постійної роботи від 05.09.2015.

Також факт прибуття позивача 14.05.2015 до складу сил та засобів сектору «А», які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей підтверджується Наказом керівника сектору «А» (по стройовій частині), н.п. Старобільськ від 14.05.2015, про що зазначено в архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/13999 від 19.12.2017.

Окрім того, факт перебування позивача у відрядженні у період з 13.05.2015 по 05.09.2015 також підтверджується довідкою ТОВ «Аеровент» №45 від 28.08.2017.

З урахуванням встановлених судом обставин та наведених вище норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наданими позивачем документами підтверджено факт його перебування в зоні проведення АТО, а також участь в забезпеченні виконання завдань АТО в районах її проведення. Віднесення вказаного населеного пункту до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО відповідачами під сумнів не ставиться.

Крім того, щодо посилань скаржника на те, що рішення про залучення до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення та використання сил та засобів суб`єктів боротьби з тероризмом приймає керівник АТЦ або особа, яка його заміщує, перший заступник чи заступник керівника АТЦ та покликання на ч.2 ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтю 13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» доповнено частиною 2 у зв`язку з необхідністю надання керівникові АТЦ більшого обсягу повноважень на залучення та використання зазначених сил і засобів з метою здійснення забезпечення повномасштабного проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабінету Міністрів України № 458 від 26.04.1996 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни», № 739 від 23.09.2015 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 528 від 21.05.2019 затверджено Положення про комісію для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, пунктом 6 якого передбачено, що комісія зобов`язана уважно вивчити документи, заслухати пояснення громадян, які їх подали, свідків, представників державних органів і громадських організацій, дослідити інші докази, надати допомогу громадянам у розшуку документів, інших доказів, необхідних для встановлення статусу учасника війни, та в 10-денний термін з дня подання документів прийняти відповідне рішення, про що інформувати громадянина.

Відповідно до пункту 8 Положення, підставою для встановлення комісією статусу учасника війни працівникам підприємств, установ та організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, відповідно до п.13 ч.1 ст.9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», є документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документи про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що міська комісія для розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не була позбавлена можливості уважно вивчити документи, а за необхідності надати позивачу допомогу у розшуку документів, інших доказів, необхідних для встановлення статусу учасника війни.

Відсутність витягу з наказу про вибуття ОСОБА_1 зі складу сил та засобів сектору « А», які залучалися та брали участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції , при всіх інших наявних у позивача документів про його відрядження в зону АТО, не може бути належною , об`єктивною підставою для відмови особі у встановленні статусу учасника війни .

З долучених до матеріалів справи документів встановлено, що незважаючи на факт безпосередньої участі позивача у забезпеченні проведення АТО, надати витяг з наказу керівника АТЦ при СБУ неможливо з об`єктивних причин. Водночас, відсутність такого документа, на переконання колегії суддів, за сукупності встановлених обставин не може бути самостійним доказом на спростування факту залучення позивача до АТО, виконання ним завдань, безпосередньо пов`язаних з проведенням заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, забезпечення безпеки населення.

Доводи скаржника щодо невірного розподілу судових витрат колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції правомірно застосовано приписи ч.3 ст.139 КАС України щодо пропорційного розподілу судових витрат в випадку часткового задоволення позовних вимог. Стягнута сума судових витрат відповідає частині задоволених позовних вимог.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. у справі № 160/1550/20 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 р. у справі № 160/1550/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко