Справа № 400/1802/20
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1802/20

Категорія: 112010201 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 11.06.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду про зупинення провадження, справа розглянута згідно ч.2 ст. 312 КАС України, без повідомлення учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року (про зупинення провадження) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - ГУПФ України в Миколаївській області) про:

- скасування рішення №16 від 08 квітня 2020 року ГУПФ України в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 12 березня 2020 року №18-167 вих-20;

- зобов`язання ГУПФ України в Миколаївській області здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Запорізької області від 12 березня 2020 року №18-167 вих-20 в розмірі 90% суми місячного заробітку, з виплатою різниці за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дати звернення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідно до діючої редакції ч.20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ (далі - Закон №1697) встановлено залежність розміру пенсії за вислуги років від розміру заробітної плати працюючих відповідних посадах; прокурорах, а працюючим пенсіонерам пенсія перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати.

Разом із тим, відмова відповідача у перерахунку пенсії є протиправною, оскільки суперечить положенням ч.20 ст. 86 Закону №1697, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року. Норми, на які посилається відповідач у оскаржуваному рішенні викладені у довільній формі та на свій розсуд, а тому протирічать діючому законодавству України і не можуть бути взяті до уваги.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ч.20 ст. 86 Закону №1697 в первинній редакції підлягає застосуванню з 13 грудня 2019 року, а будь-яких нормативно - правових актів щодо підвищення заробітної плати прокурорським працівникам не приймалося. Отже, підстави для перерахунку позивачу пенсії з 01 січня 2020 року на підставі положень ч.20 ст. 86 Закону №1697 або ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (далі - Закон №1789) з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30 серпня 2017 року №657 (далі - Постанова №657).

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року зупинено провадження у справі №400/1802/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУПФ України в Миколаївській області про скасування рішення від 08 квітня 2020 року №16; зобов`язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дана справа має ознаки типової справи. У той же час, виходячи зі змісту позову, доданих матеріалів та обставин справи, вказана справа не є типовою, а викладені судом ознаки не відповідають обставинам справи та змісту позову, який заявлено діючим працівником прокуратури та містить інший предмет спору ніж наведено судом у переліку ознак.

Відзиву на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на доцільність розгляду справи №560/2120/20 Верховним Судом як зразкової справи, яка полягає в тому, щоб за вищевказаною категорією справ була запроваджена стала судова практика, що буде підґрунтям до однакового підходу до порядку проведення позивачам у подібних правовідносинах перерахунку пенсій на підставі ст. 86 Закону №1697, після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13 грудня 2019 року №7р(ІІ) про визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення ч.20 ст. 86 Закону №1697 зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а також у разі необхідності визначення правильної дати відновлення порушених прав позивачів, та необхідності чи ні застосування обмеження максимального розміру пенсії, суд дійшов висновку про зупинення провадження у цій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у типових справах.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.9 ч.2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі у разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Відповідно ч.1 ст. 291 КАС України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі (ч.2 ст. 291 КАС України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №560/2120/20.

Позивач у вищезазначеній справі звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ України в Хмельницькій області №12 від 12 березня 2020 року про відмову позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років; зобов`язати ГУПФ України в Хмельницькій області здійснити з 10 березня 2018 року перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону №1789 (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області №18-174вих-20 від 05 березня 2020 року без обмеження її максимального розміру.

Верховним Судом в ухвалі від 20 травня 2020 року також зазначено, що розглянувши матеріали типових справ у поєднанні зі справою, за якою надійшло подання про її розгляд як зразкової, Верховний Суд дійшов висновку, що ці справи відповідають ознакам типових, визначених п.21 ч.1 ст. 4 КАС України, оскільки:

- позивачами у них є колишні працівники прокуратури, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та є пенсіонерами за вислугою років;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - ГУПФ України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача з посиланням на відсутність чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин);

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" здійснити перерахунок та виплату пенсії).

Враховуючи вищенаведені ознаки зразкової справи судова колегія зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є аналогічними тим, що розглядаються Верховним Судом у справі №560/2120/20, адже предметом оскарження є відмова ГУПФ України у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати (грошового забезпечення) з підстав відсутності чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин. Відмінність полягає лише у даті, з якої позивачі просять здійснити перерахунок та виплату пенсії та фактичної зайнятості в органах прокуратури.

Разом з тим, в рамках даної справи позивач просить суд, зокрема, зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії за нормами Закону №1697, зазначаючи, що він є діючим працюючим пенсіонером. Позовні вимоги стосуються підвищення розміру надбавки за вислугу років та виплати різниці в пенсії за вислугу років у зв`язку з призначенням на вищу посаду та додаткових років, які він відпрацював після призначення пенсії.

Відтак, спірні правовідносини (у даній справі та зразковій) регулюються різними нормами права, зокрема, різними Законами України "Про прокуратуру" носять інші позовні вимоги, тому необґрунтовано відносити дану справу до типової.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку, що зупинення провадження у справі є не доречним, оскільки справа №560/2120/20 не є типової по відношенню до справи, що розглядається, а ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції, при вирішені спірного питання, порушені норми процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ч.ч.2, 3 ст. 312, ч.4 ст. 320, ст.ст. 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року скасувати.

Справу №400/1802/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.