Справа № 153/1897/19
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2020 р. Справа153/1897/19

Провадження2-а/153/39/19-а

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_1 - Вітвіцький О. Ю., представник співвідповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області - Мукомел А. П.,

розглянувши у режимі відеоконференції цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича, співвідповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича, співвідповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про закриття справи, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича про закриття справи про адміністративне правопорушення №06-420 від 16.12.2019; провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.65-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У своєму адміністративному позові посилається на те, що 23 грудня 2019 року за місцем свого проживання він отримав від відповідача конверт із вмістом оскаржуваної постанови про закриття справи №06/420 від 16.12.2019. Як вбачається із мотивувальної частини оскаржуваної постанови відповідач встановив, що 16 лютого 2019 року він разом із ОСОБА_2 здійснили знищення та пошкодження полезахисної смуги, а саме: здійснили незаконну порубку дерев в кількості 13 штук різних порід та діаметрів, а також здійснили пошкодження до ступеня неприпинення росту 12 дерев різних порід та діаметрів стовбура біля шийки кореня в полезахисній лісовій смузі, яка розташована біля поля 04 за межами населеного пункту Клембівка на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Із мотивувальної та резулятивної частини оскаржуваної постанови вбачається, що відповідач закрив справу про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Постанову про закриття справи №06/420 від 16.12.2019 він вважає незаконною, такою, що не ґрунтується на реальних обставинах і фактах та за відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували його вину, а тому така незаконна постанова підлягає скасуванню. Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови відповідач стверджує, що він вчинив адміністративне правопорушення за ст.65-1 КУпАП та ч.2 п.1 ст.105, ст.107 Лісового кодексу України. Цей факт ним заперечується. Він не здійснював знищення та пошкодження полезахисної смуги 16.02.2019 разом із ОСОБА_2 , як про стверджує відповідач в оскаржуваній постанові. Він не вчиняв жодного із тих порушень, які описані відповідачем у протоколі про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019 та в оскаржуваній постанові №06/420 від 16.12.2019. Протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502 про який вказано у постанові, в його присутності не складався, процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП йому ніхто не роз`яснював, чим позбавили його права на захист, права заявляти клопотання, подавати докази. В оскаржуваній постанові зазначено про заслуховування осіб, що брали участь у розгляді справи, хоча участі у розгляді справи він не приймав. Хто конкретно приймав участь у справі в постанові не зазначено. Відповідач неправомірно послався у постанові на те, що він вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена, в тім числі ст.107 Лісового кодексу України. Як видно із постанови, відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови, одночасно не вирішував питання про відшкодування винним майнової шкоди та в оскаржуваній постанові не зазначив розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, а тому посилання відповідачем в оскаржуваній постанові на вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.107 Лісового кодексу України не відповідає вимогам чинного законодавства та свідчить про незаконність такої постанови та її скасування. В порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП йому не вручався під розписку другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, який зазначений в оскаржуваній постанові. Складання без його участі та його присутності протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, не роз`яснення йому його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, не вручення йому другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення є безумовним порушенням його права на захист, у зв`язку із чим протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502 не може вважатися належним і допустимии доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.65-1 КУпАП. Неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо дослідження усіх обставин справи, а саме: чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, призвели до того, що відповідач без достатніх на те законних підстав та доказів, вважає, що він вчинив адміністративне правопорушення за ст.65-1 КУпАП та ч.2 п.1 ст.105, ст.107 Лісового кодексу України, та вирішуючи при цьому питання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тому він вимушений звернутися до суду з цим адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що він взагалі не розуміє чому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.65-1 КУпАП, ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України.

Представник позивача ОСОБА_1 - Вітвіцький О.Ю., який діє на підставі Ордеру серії ВН №133805 від 03.01.2020 у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що позивач 16.02.2019 не здійснював незаконну порубку та пошкодження дерев у лісозахисній смузі у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Протокол про адміністративне правопорушення не складався у його присутності. Участі у розгляді справи він не приймав. Вважає, що відповідач неправомірно послався на ст.65-1 КУпАП у оскаржуваній постанові про закриття справи. Окрім того, позивачеві не було вручено під розписку другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, який нібито складався відносно нього. Відповідачем не була врахована думку позивача щодо закриття справи у зв`язку із закінченням строків передбачених ст.38 КУпАП. Відповідач мав би встановити факт вчинення правопорушення саме позивачем ОСОБА_1 . Відповідачем надано неналежні та недопустимі докази, які не можна брати до уваги, по скільки вони не завірені належним чином. Не надано суду доказів винуватості позивача ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП. Обов`язок доведення вини покладено саме на відповідача.

Відповідач старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванський В.Г. у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник співвідповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області - Мукомел А.П., який діє на підставі довіреності №2 від 02.01.2020 (а.с.122) у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Суду пояснив, що оскаржувана постанова про закриття справи винесена з дотриманням вимог закону. Справа була розглянута у відсутність позивача та його представника. Позивачеві надсилалося повідомлення про дату і час розгляду справи поштою. Протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 є належним та допустимим доказом його вини. Він відмовився його підписувати лише після телефонної розмови зі своїм адвокатом. Вина саме ОСОБА_1 була встановлена і оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною. Позивачем було підписано письмові пояснення особисто, а вже у судовому засіданні він заперечує цей факт чим вводить суд в оману. Вважає, що позов є необґрунтованим і таким, що не може бути задоволеним.

13.01.2020 року за вхід.№162/20 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що з позовною заявою ОСОБА_1 не погоджується, оскільки позовні вимоги є безпідставними та не обґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи. Безпідставними є твердження позивача про те, що протокол про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019 складався за його відсутності, а також не відповідають дійсності твердження позивача, що йому не роз`яснено процесуальні права визначені ст.268 КУпАП. Також безпідставним є твердження позивача щодо неправомірності зазначення в оскаржуваній постанові №06/420 від 16.12.2019 на встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст.65-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019 був складений з дотриманням всіх процесуальних норм, оскільки інспектором чітко з дотриманням термінів здійснено усі необхідні та передбачені законом дії для вжиття заходів щодо притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності. Тому, враховуючи вищевикладене відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про скасування постанови про закриття справи №06/420 від 16.12.2019.

24.02.2020 за вхід.№1278 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про закриття справи від представника співвідповідача Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. У відзиві зазначено, що оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи відповідність дійсних обставин справи, обставинам які викладені в оскаржуваній постанові, інспекція вважає, що позовні вимоги позивача про скасування постанови є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Тому, представник співвідповідача просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про скасування постанови про закриття справи №06/420 від 16.12.2019.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із показань позивача ОСОБА_1 , якого було допитано в якості свідка, показань свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що 16.02.2019 вони всі разом їхали польовою дорогою у село Яланець Томашпільського району Вінницької області щоб купити свині ОСОБА_2 . Проїжджаючи дорогою вони заблукали і зупинилися біля людей, які стояли на дорозі щоб запитати як проїхати у с.Яланець. Після чого під`їхали працівники поліції і сказали що потрібно підписати якісь документи. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписалися у невідомих їм документах, після чого вони поїхали далі. Окрім того встановлено, що позивач ОСОБА_1 не здійснював незаконну порубку та пошкодження дерев 16.02.2019 у лісозахисній смузі біля поля №4 у с.Клембівка Ямпільського району Вінницької області. Вини своєї він не визнає. Він не був присутній під час складання протоколу відносно нього. Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручався. Ніяких дерев ніхто з них не різав і їм нічого невідомо про цей факт. Ніяких речових доказів у них не вилучалось. До поліції їх не викликали.

Від допиту свідка ОСОБА_4 позивач та його представник відмовилися, що не заперечувалося представником співвідповідача.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії постанови про закриття справи №06/420 від 16.12.2019 (а.с.3) судом встановлено, що справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив громадянин ОСОБА_1 , тобто позивач, закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Із копії протоколу про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2020 (а.с.18) судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відмовився підписувати вищевказаний протокол, який було складено відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП, а також ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України.

Із копії повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення №4460/06 від 09.12.2019 (а.с.19) судом встановлено, що позивачеві направлявся лист повідомлення про те, що розгляд справи відбудеться 16.12.2019 об 11 годині 00 хвилин у місті Вінниці в приміщенні Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази щодо отримання позивачем вказаного повідомлення.

Із копій письмових пояснень від 16.02.2019 (а.с.20-22) судом встановлено, що у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області проводилася чистка полезахисної лісової смуги, а саме: обрізка гілля дерев, які заважають спеціальній техніці проїхати на поле.

Із польових перелікових відомостей від 20.03.2019 (а.с.25) судом встановлено, що здійснено незаконну порубку дерев в кількості 13 шт. різних порід та діаметрів, а також здійснено пошкодження до ступеня неприпинення росту 12 дерев різних порід та діаметрів стовбура біля шийки кореня в полезахисній лісовій смузі, яка розташована біля поля 04.

Із копії рапорту від 16.02.2019 (а.с.46) судом встановлено, що 16.02.2019 о 15 год. 37 хв. у селі Клембівка Ямпільського району Вінницької області відомі особи крадуть дрова в підприємстві Агроліс.

Із копії повідомлення від 26.03.2019 №1480/04 (а.с.55) судом встановлено, що позивачеві направлявся другий екземпляр протоколу №009502 від 20.03.2019 за ст..65-1 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 30 хв. 01.04.2019. Проте, доказів на підтвердження вручення зазначеного повідомлення суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін та показання свідків, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного:

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст.105 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: 1) незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; 2) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушенні інших вимог пожежної безпеки в лісах; 3) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення, осушення та інших видів шкідливого впливу; 4) засміченні лісів побутовими і промисловими відходами; 5) порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 6) знищенні або пошкодженні лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також природного підросту та самосіву на землях, призначених для відновлення лісу; 7) порушенні правил зберігання, транспортування та застосування засобів захисту лісу, стимуляторів росту, мінеральних добрив та інших препаратів; 8) розкорчовуванні лісових ділянок і використанні їх не за призначенням, у тому числі для спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд без належного дозволу; 9) самовільній заготівлі сіна та випасанні худоби на лісових ділянках; 10) порушенні правил заготівлі лісової підстилки, лікарських рослин, дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід тощо; 11) заготівлі лісових ресурсів способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів; 12) порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів; 13) невнесенні плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки; 14) знищенні та пошкодженні відмежувальних знаків у лісах; 15) введенні в дію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає негативному впливу на стан і відтворення лісів; 16) порушенні строків повернення лісових ділянок, що перебувають у тимчасовому користуванні, або невиконанні обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; 17) пошкодженні сіножатей, пасовищ і ріллі на землях лісогосподарського призначення; 18) знищенні або пошкодженні лісоосушувальних канав, дренажних систем і доріг на лісових ділянках; 19) невиконанні приписів державної лісової охорони та органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за додержанням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 20) порушенні вимог з охорони пралісів, квазіпралісів та природних лісів. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно п.4.4. Інструкції з оформлення органами Міністерства охорони навколишнього природного середовища України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 р. №264 та відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В оскаржуваній постанові є посилання на ст.ст.105, 107 ЛК України, однак не конкретизовано, які саме пункти, частини статті порушені ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи відсутні, тому суд вважає, що останній не повідомлявся про день та час розгляду справи, що є порушенням чинного законодавства.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.ст.73, 76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 65-1 КУпАП передбачає відповідальність за знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг та захисних лісових насаджень.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття справи та особистих пояснень представника співвідповідача вбачається, що вона була винесена з врахуванням протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 №009502, польових перелікових відомостей, письмових пояснень та матеріалів, які надійшли від Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області. Разом з тим, суд не бере до уваги копію протоколу про адміністративне правопорушення №009502 від 20.03.2019 та письмові пояснення від 16.02.2019, які додані до відзиву. У зв`язку із цим слід зазначити, що за приписами частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За частиною другою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, визначені частиною першою цієї статті дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові докази.

Відповідно до статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За частиною дев`ятою статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Чинним процесуальним законодавством встановлено вимоги, за умови дотримання яких докази є допустимими, при цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Окремими положеннями статей 94 та 79 КАС України визначено особливості використання як засобів доказування письмових доказів (копій та оригіналів), а також особливості їх подання до суду та учасникам справи.

Важливою вимогою використання копії письмового доказу як допустимого доказу у справі є її належне засвідчення та передчасне надсилання іншим учасникам справи.

Матеріалами справи підтверджено, що копії письмових доказів не засвідчені в установленому законом порядку, що унеможливлює їх використання на підтвердження обставин, що входять до предмету доказування у цій справі.

Відповідачем не надано суду інших достатніх доказів та належним чином не зафіксовано факт вчинення саме позивачем правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП, таким чином вина позивача у порушенні ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України належним чином не встановлена та не доведена.

Таким чином у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65-1 КУпАП, ст.105, 107 Лісового кодексу України

Разом з тим, пункт 7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність в уповноваженої посадової особи повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, системне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Тому суд вважає, що відповідач неправомірно в оскаржуваній постанові послався на встановлення факту вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.65-1 КУпАП та ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України, що є грубим порушенням прав та законних інтересів позивача.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідпо до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вважає, що при винесенні постанови №06/420 від 16.12.2019 року про закриття справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ст.65-1 КУпАП державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області було порушено вимоги ст.280 КУпАП, згідно якої, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, суду не надано доказів, на підтвердження обставин, викладених у постанові про закриття справи.

Не надано жодного доказу, що відповідачем під час розгляду справи були роз`яснені та дотримані права позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені КУпАП та його право на захист.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що відповідачем прийнято рішення без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, відповідачем не надано доказів правомірності свого рішення, хоча чинним законодавством такий обов`язок покладено саме на нього, тому суд приходить до висновку, що постанова про закриття справи, винесена з порушенням вимог чинного законодавства, без об`єктивного розгляду справи, без дослідження будь-яких доказів. Тому, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про закриття справи.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку п.3 ч.3 ст.286 КАС України постанову №06/420 від 16.12.2019 - скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу правопорушення.

Керуючись ст.2, 5, 9, 73, 76, 77, 78, 79, 94, 122, 123, 205, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст.38, 245, 247, 251, 252, 268, 286, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст.105, 107 Лісового кодексу України, і на підставі ст.55 Конституції України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Зарванського Василя Григоровича про закриття справи про адміністративне правопорушення №06/420 від 16.12.2019.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.65-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У відповідності із частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк