Справа № 463/3107/20
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/3107/20
Провадження №2-а/463/90/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія Володимира Андрійовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія В.А. про накладення адміністративного стягнення серії БАА №740392 від 01 квітня 2020 року.

Адміністративний позов мотивує тим, що 01 квітня 2020 року поліцейським СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Олексій Володимиром Андрійовичем було винесено постанову БАА №740392 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП України щодо ОСОБА_1 , а саме що він не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п.19 ПДР. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Так, 01 квітня 2020 р. о 14 г 25 хв позивач, керуючи автомобілем «Рено Доккер», рухався по вулиці Львівська у місті Золочів в напрямку міста Львова. Після виїзду на трасу Н-02 був зупинений поліцейським СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Олексій В.А., та повідомив, що він не увімкнув покажчик повороту при виїзді на дорогу Н-02. Вулиця Львівська м. Золочіва примикає до дороги Н-02 таким чином, що не потребує здійснення повороту для виїзду на дорогу Н-02. Тобто він рухався прямо. На наданому йому відеозаписі з автомобільного реєстратора патрульної машини не зафіксовано жодного порушення пункту 19 ПДР. При цьому, пункт 19 ПДР не регламентує застосування покажчиків повороту. Окрім цього, постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» та відразу після того, як правопорушення було вчинено. За таких умов він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Також, не надано жодних належних та допустимих докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. А тому, вважає постанову протиправною і просить скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та надано відповідачу десятиденний термін на надання відзиву на позов.

Відповідач до суду відзив на позов не подав, доводи позивача не спростував.

Позивач в останнє судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позов не направив.

А тому, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши зібрані докази та з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного.

Постановою поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія В.А. серії БАА №740392 від 01 квітня 2020 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 125 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що 01 квітня 2020 року при виїзді на дорогу Н-02 не увімкнув покажчик повороту, чим порушив п.19 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із адміністративного позову, позивач зокрема зазначає, що не погоджується із вказаною постановою, жодних доказів вчинення ним правопорушення при розгляді справи йому представлено не було, з наданого йому відео порушення не вбачається, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, а тому постанову було складено безпідставно та без належних доказів.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст.258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст.222 КпАП України, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КпАП України належить до компетенції органів Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, дійсно, з врахуванням роз`яснень рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, внесено зміни в правові норми Кодексу про адміністративні правопорушення, зокрема доповнено ст.258 КпАП України частиною 2, відповідно до якої визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режим.

Крім цього Законом викладено у новій редакції частину 4 названої статті 258 КпАП України, відповідно до якої передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За таких обставин посилання позивача на ті обставини, що відповідачем не правомірно винесено постанову не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до змін у чинному законодавстві у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, уповноваженим працівникам Національної поліції надано право виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, розгляд яких віднесено до їх компетенції, на місці скоєння адміністративного правопорушення.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із копії постанови, що надана суду позивачем, даних про долучення будь-яких доказів вчинення правопорушення до постанови немає. Відповідачі, в супереч положенням ч.2 ст.70 КАС України, відзив на позов не подали, як і будь-яких доказів, на підтвердження факту вчинення правопорушення.

Таким чином, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всупереч обов`язку, передбаченого ч.2 ст.70 КАС України, відповідач вказані позивачем доводи не спростував, відзив до суду не направив.

Суд вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів фіксації такого немає. Всупереч обов`язку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення. Постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

А тому, суд вважає, що позов є підставним, а тому його слід задоволити та скасувати постанову поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія В.А. про накладення адміністративного стягнення серії БАА №740392 від 01 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 125 грн. за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин у справі, суд приходить до переконання, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, з врахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ч.1 ст.139 КАС України, слід стягнути судові витрати, які складається з судового збору в розмірі 420,4 грн., які були сплачені позивачем, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 241-246, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву задоволити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія Володимира Андрійовича серії БАА №740392 від 01 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 420,4 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України, з врахування особливостей, передбачених ч.6 ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: поліцейський СРПП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області Олексія Володимира Андрійовича, 80700, м. Золочів, вул. Шашкевича, 43;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, .

Суддя: Гирич С. В.