Справа № 473/3001/20
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3001/20
РІШЕННЯ

іменем України

"04" вересня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Гаврилової І.С.,

за участю перекладача - Расулі Абдул Рахім (в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва),

учасники справи: представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області - Мельник М.М. (в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва),

- громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з ДУ «Миколаївській ПТПІ»),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної Міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців та примусове видворення з України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ,

встановив

03.09.2020 року ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області звернулось до суду з адміністративним позовом, яким просить винести рішення про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та примусово видворити з України громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також допустити негайне виконання рішення суду.

Вимоги обґрунтовано тим, що 02.09.2020 року працівниками ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав без документів, які б надавали йому право законного перебування на території України на визначений строк та не виконав рішення про примусове повернення з України, чим порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В результаті опитування відповідача встановлено, що громадянин Таджикистану ОСОБА_1 прибув в Україну 12.06.2019 року, перетнувши кордон через ОКПП «Бориспіль». Дозволу на імміграцію в Україну не оформляв, для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування в Україні не вживав, до органів міграційної служби не звертався, у зв`язку із чим, 17.06.2020 року стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КпАП України, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн..

17.06.2020 року відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було прийнято рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, зобов`язано залишити територію України не пізніше 15.07.2020 року та заборонено в`їзд строком на 3 роки, про що було відібрано розписку. Рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось.

02 вересня 2020 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 було затримано на підставі ч.2 ст.263 КУпАП та поміщено до Миколаївського ПТПІ.

Відповідач нелегально перебуває на території України та є всі підстави вважати, що останній буде ухилятись від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджати процедурі видворення.

Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 вересня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено її до розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов із вказаних у ньому підстав.

Відповідач громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечував, так як хоче якнайшвидше повернутися на Батьківщину

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

02.09.2020 року працівниками Центрального міжрегіонального управління Державної Міграційної служби у м.Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2020 року громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП, за порушення встановленого порядку перебування іноземців в Україні, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., після чого уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про його примусове повернення з України у термін до 15.07.2020 року та заборонено в`їзд строком на 3 роки.

02.09.2020 року уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП.

Рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 02.09.2020 року громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , поміщено до Миколаївського ПТПІ.

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Враховуючи те, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_1 не виконав в установлений строк, а саме до 15.07.2020 р., без поважних причин, рішення уповноважених осіб ЦМУ ДМСу м.Києві та Київській області від 17.06.2020 р. про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства, а також відсутність, встановлених Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заборон на примусове видворення громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , крім того на останнього не поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", суд вважає, що позовні вимоги, в цій частині, слід задовольнити та примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Таджикистан

ОСОБА_1 в сукупності з тим, що в даному випадку наявні обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення та перешкоджатиме проведенню процедури видворення, оскільки останній, як особа, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців не має законних підстав для перебування на території України, в установлений строк не виконав рішення про його примусове повернення без поважних причин, на думку суду, має наслідком застосування судом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги, в цій частині, слід задовольнити та затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , з метою забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до Миколаївського ПТПІ.

На підставі ст. 371 КАС України слід звернути до негайного виконання рішення суду в частині примусове видворення відповідача за межі України.

Керуючись ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 268, 288, 289, 371 КАС України, суд

ухвалив

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині примусове видворення відповідача за межі України.

Затримати громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України, з поміщенням останнього до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення за межі України, але небільше як на шість місяців.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар