Справа № 540/2373/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2373/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови від 24.04.2020 р. ВП № 61915151,

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., третя особа ТОВ «Алекскредит» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2020 року ВП №61915151.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що стаття 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює вимоги щодо прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчих документів та зобов`язує, останнього, приймати їх, зокрема, за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцем знаходження майна боржника. Однак, на його думку, приватний виконавець відкрив виконавче провадження, порушивши вимоги даної статті, так як позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Доходів, рухомого та нерухомого майна у місті Києві не має.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження по справі та поновлено строк звернення до адміністративного суду.

02.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що у виконавчому написі № 9408 від 17.04.2020 року виданого нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , тобто виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м.Києва.

02.09.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за правилами письмового провадження без участі сторін.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З огляду на це, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, що не суперечить ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, які регулюють спірні правовідносини, судом встановлено: 03.10.2019 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Алекскредит» договір про надання кредиту №2765679.

У зв`язку з тим, що боржником допущено прострочення платежів за кредитом, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. 17.04.2020 року був вчинений виконавчий напис № 9408 про стягнення із ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в сумі 11765,00 грн.

У виконавчому написі нотаріуса були зазначені дві адреси боржниці, а саме: місце реєстрації та місце проживання. Так, місцем реєстрації зазначено - АДРЕСА_3 , а місцем проживання - АДРЕСА_2 .

24.04.2020 року ТОВ «Алекскредит» звернулося до приватного виконавця із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого напису.

У даній заяві стягувача також містилися дві адреси боржника, а саме: місце реєстрації та адреса проживання.

24.04.2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В. Л. відкрито виконавче провадження № 61915151 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості в сумі 11765,00 грн.

Переглянувши справу, в межах позовних вимог, за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість кожного з них, суд зазначає, що відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно вимог частин 1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За правилами ч.3 цієї статті у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Так, зі змісту позовних вимог слідує, що позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження з підстав порушення правил вибору місця відкриття виконавчого провадження, оскільки адреса: АДРЕСА_2 , яка вказана в оскаржуваній постанові як фактичне місце проживання позивача, не існує.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що в постанові від 24.04.2020 року про відкриття виконавчого провадження №61915151 вказано дві адреси позивача, а саме: реєстрація - АДРЕСА_3 та фактичне проживання - АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що вказані адреси реєстрації та фактичного проживання зазначені безпосередньо представником стягувача у заяві про примусове виконання рішення та у виконавчому документі, тобто виконавчому написі нотаріуса, що свідчить про наявність підстав у приватного виконавця посилатися в оскаржуваній постанові на наведені дві адреси.

Провівши системний аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження», зважаючи на вказані обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця обов`язку щодо перевірки правдивості викладених стягувачем відомостей про місцезнаходження боржника.

Закон України «Про виконавче провадження» не пов`язує можливість відкриття виконавчого провадження із інформацією, викладеною у заяві про відкриття виконавчого провадження, зокрема, щодо адреси проживання боржника.

Враховуючи, що державний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, що зазначив стягувач у виконавчому документі, не було підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу.

Даний висновок суду узгоджується із висновками викладеними в постановах Верховного Суду від 11 червня 2019 року (справа № 804/2721/15) та від 23 січня 2019 року (справа №820/838/17), а також на ухвалі від 25 січня 2019 року (справа № 511/1342/17) в яких суд вищої інстанції дійшов висновку про відсутність у державного виконавця права, на стадії відкриття виконавчого провадження, перевіряти відомості щодо місцезнаходження боржника, зазначені стягувачем.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, м.Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-а, офіс 71-А), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 105000000