Справа № 200/6673/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 р. Справа№200/6673/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі УПФ) в якому просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу часу роботи: з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. - учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (Шахтобудівельне управління №2); часу проходження строкової військової службі - з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р.; часу навчання за фахом у Донецькому технікуму промислової автоматики - з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р.; 2) скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 808 від 30.06.2020 р. про відмову в призначенні пенсії відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; 3) зобов`язати УПФ повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.06.2020 року та зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. - учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (Шахтобудівельне управління №2); часу проходження строкової військової службі - з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р.; часу навчання за фахом у Донецькому технікуму промислової автоматики - з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 червня 2020 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Проте рішенням №808 від 30 червня 2020 року відповідач відмовив у призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу роботи.

На думку позивача, УПФ протиправно не зарахувало до пільгового стажу періоди роботи: з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. - учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (Шахтобудівельне управління №2); час проходження строкової військової службі - з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р.; час навчання за фахом у Донецькому технікуму промислової автоматики - з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р., оскільки вказані періоди підтверджено належними документами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

07 серпня 2020 року від представника УПФ надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. в Шахтобудівельному управлінні №2 оскільки уточнюючі довідки видані підприємством, що знаходяться на території, непідконтрольній українській владі, у зв`язку з чим неможливо провести перевірку обґрунтованості та достовірності наданих відомостей.

Також на думку представника відповідача, навчання позивача у Донецькому технікуму промислової автоматики не можу бути зараховано до пільгового стажу роботи, оскільки це не є навчанням у професійно-технічному навчальному закладі.

Щодо не зарахування до загального стажу періоду проходження військової служби з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р. представник відповідача зазначає, що позивачем для призначенні пенсії був наданий військовий квиток в містяться виправлення в даті звільнення з військової служби.

Крім того представник відповідача зазначає, що на момент призову на строкову військову службу позивач не навчався у професійно-технічному навчальному закладі, не працював за професією та не займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З урахуванням наведеного, представник відповідача вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту (а.с. 9).

25 червня 2020 року позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До вказаної заяви було додано: копію трудової книжки, копію диплома, копію військового квитка, копію паспорту, копію ідентифікаційного номеру, довідку №213 від 25.06.2020 року (а.с. 70-71).

Рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 30.06.2020 року №808 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за нормами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Згідно вказаного рішення до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. - учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (Шахтобудівельне управління №2), оскільки не надана пільгова довідка.

Крім того вказаним рішенням не зараховано період проходження військової служби позивача з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р. до страхового стажу у зв`язку з виправленням у даті мобілізації не засвідченим у встановленому законом порядку та до пільгового стажу, оскільки відсутній документально підтверджений пільговий стаж до призову на військову службу (а.с. 13-14).

Згідно розрахунку стажу, відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача час навчання у Донецькому технікуму промислової автоматики - з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р. (а.с. 68).

Позивач оскаржує вищевказані дії та рішення відповідача, як такі, що прийняті (вчинені) з порушенням норм чинного законодавства та порушують його конституційні права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Також Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 14 Закону № 1788-XII працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Вищевказана норма закону кореспондується із частиною 3 статтею 114 Закону № 1058- IV (чинна редакція) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Це передбачено Постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а саме п. 20, згідно якого лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Відповідач не заперечує, що посади, які обіймав позивач, належать до Списку № 1.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 працював з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. - учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на підприємстві Шахтобудівельне управління №2 (а.с. 10-11).

Також в матеріалах справи наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05/382 від 20.11.2014 року та наказ про атестацію робочих місць від 29.12.1994 року. Вказана довідка містять підписи посадових осіб та засвідчена печаткою підприємства (а.с. 17-20).

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 05/382 від 20.11.2014 року, наказ про атестацію робочих місць від 29.12.1994 року підтверджують характер роботи позивача у період з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. та право на включення вищевказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Суд звертає увагу, що у відповідності до положень пункту 20 Порядку № 637 підставою для надання уточнюючої довідки є відсутність у трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, разом з цим, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах не надав оцінки відомостям наявним у трудовій книжці позивача та не зазначив які саме відомості не містить трудова книжка позивача, та які мають бути підтверджені уточнюючою довідкою.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача часу проходження військової служби суд зазначає зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» передбачено, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону № 1788-XII, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

У відповідності до запису №4 в трудовій книжці, позивача було звільнено 14.06.1995 року в зв`язку з призовом у лави радянської армії.

Записом №5 у трудовій книжці позивача підтверджується період проходження військової служби з 14.06.1995 року по 24.12.1996 року.

Згідно п.6 Порядку №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів для підтвердження військової служби приймаються військові квітки, довідки військових комісаріатів.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність довідки про період проходження заявником строкової військової служби є протиправними оскільки в розумінні п.6 Порядку № 637, надання такої довідки необхідно тільки у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у них.

Оскільки судом встановлено протиправність не зарахування до стажу позивача періодів роботи, що передували призову на військову службу, суд приходить до висновку, що період проходження військової служби підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоду навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики суд зазначає наступне.

Згідно диплому серія НОМЕР_1 , позивач навчався в Донецькому технікумі промислової автоматики промислової автоматики з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р. (а.с.16).

У відповідності до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту» заклад професійної (професійно-технічної) освіти - це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійній (професійно-технічній) освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я.

Відповідно до статті 18 вказаного Закону до професійно-технічних навчальних закладів належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійно-технічної освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту або здійснюють професійно-технічне навчання.

Частиною 4 статті 19 вказаного Закону професійно-технічні навчальні заклади незалежно від форм власності та підпорядкування розпочинають діяльність, пов`язану з підготовкою кваліфікованих робітників та наданням інших освітніх послуг, після отримання ліцензії. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що наданий позивачем диплом є державного зразка та відноситься до професійно-технічної освіти. Відповідачем не надано доказів спростування того, що даний навчальний заклад відноситься до професійно-технічної освіти, а тому суд приходить до висновку щодо необґрунтованості відмови відповідача у не зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду навчання.

У відповідності до записів у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 13.06.1995 р. прийнято учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті на підприємство Шахтобудівельне управління №2.

За змістом положень статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Отже, враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців а також те, що судом встановлено протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи після закінчення навчання, суд приходить до висновку, що період навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики промислової автоматики з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р. підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення УПФ від 30 червня 2020 року №808, прийнято не на підставі Конституції та законів України, без урахування усіх обставин для прийняття відповідного рішення, а отже підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій відповідача неправомірними, такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення, через те, що самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливають на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку має акт індивідуальної дії рішення від 30 червня 2020 року №808.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 808 від 30 червня 2020 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 червня 2020 року №808 про призначення пенсії зарахувавши до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.1994 р. по 23.11.1994 р. та з 13.06.1995 р. по 14.06.1995 р. в Шахтобудівельному управлінні №2; часу проходження військової службі - з 14.06.1995 р. по 24.12.1996 р.; період навчання у Донецькому технікуму промислової автоматики - з 01.09.1991 р. по 13.06.1995 р.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: вул. Обручева, 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 800 (вісімсот) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Лазарєв