Справа № 607/5351/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокуСправа № 607/5351/20 пров. № А/857/7793/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 червня 2020 року (суддя Позняк В.М., м.Тернопіль) у справі за його позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП, Департамент відповідно) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.03.2020 серія ДП18 №552803 (далі - Постанова), яка була винесена при повторному розгляді справи щодо перегляду постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.02.2020 серія ДП18 №552804 (далі - Постанова-1).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 червня 2020 року у задоволенні позов відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права вказує, що поза увагою суду залишено те, що рішенням від 03.03.2020 скасована Постанова, яка мала розглядатись 16.03.2020, так як предметом розгляду цього рішення було правомірність та підставність винесення Постанови-1. Зазначає, що відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) є 10 причин зупинки транспортного засобу, хоча інспектор назвав першу причину порушення правил дорожнього руху, позивач вважає, що це є встановлений факт правопорушення без розгляду справи. Пункт 3 цієї статті передбачає, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Даний пункт, на переконання позивача-апелянта більше підходить в конкретному випадку, а також інспектор зобов`язаний повідомити водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу, з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина третя статті 35 Закону №580-VIII).

Відповідач відзиву на апеляцій скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позов, суд першої інстанції, виходив з того, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з Постановою доведена тому підстави для її скасування відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що о 13/30 год 05.02.2020 позивач, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Bens Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Т.Шевченка-Руська у м.Тернополі не виконав вимоги дорожнього знаку 3.22 «Поворот праворуч заборонено» та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги пункту 8.4 «в» та 2.1 «а» 2.1 «б» «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

На підставі наведеного, інспектором УПП винесено Постанову-1, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 та частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.4).

За наслідками розгляду скарги позивача на Постанову-1 УПП 03.03.2020 прийнято рішення щодо скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та надсилання справи на новий розгляд (далі - Рішення; а.с.5-8).

Як вірно зауважено позивачем та констатовано судом першої інстанції при прийнятті Рішення відповідачем допущено помилку відносно номерів постанов, зокрема ним скасовано Постанову №552803, яка по суті прийнята за наслідками нового розгляду справи, замість Постанови №552804, на яку позивачем подано скаргу.

Відповідно 16.03.2020 прийнято Постанову, якою позивача визнано винним у порушенні пункту 8.4 «б» та 2.4 «а» ПДР та відповідно до частини першої статті 122 та частини першої статті 126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.3).

Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Дорожній знак 3.22 «поворот праворуч заборонено» забороняє транспортним засобам поворот праворуч.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) порушення вимог дорожніх знаків тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону №580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив ПДР.

Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Приписами підпункту «а» пункту 2.4 розділу 2 ПДР визначено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, вищенаведеними нормами, за власниками транспортних засобів, закріплений обов`язок під час експлуатації такого мати при собі перелічені документи.

Згідно з статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною першою статті 40 Закону №580-VIII закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Під час судового розгляду справи, судом за наслідками перегляду наданих відповідачем та позивачем відеозаписів зафіксовано, що позивач 05.02.2020 дійсно, незважаючи на наявність дорожнього знака 3.22 «поворот праворуч заборонено», здійснив маневр повороту праворуч з вулиці Шевченка на вулицю Руська в м.Тернополі. Вказане позивач не заперечував, вказуючи тільки на те, що дорожні знаки були закріплені без дотримання норм та стандартів, через що він не міг бачити цього знаку, та у зв`язку із чим він 19.02.2020 звертався у відділ технічного нагляду м.Тернопіль. На що йому була надана відповідь про те, що буде проведено обстеження кріплень дорожніх знаків, які розташовані на перехресті вулиці Руська-бульвар Т.Г.Шевченка щодо їх технічного стану. Додатково повідомлено, що дані дорожні знаки розміщені згідно відповідної схеми організації дорожнього руху (далі - ОДР). Заміна або встановлення нових дорожніх знаків буде проводитись у разі зміни ОДР (а.с.22-23).

Щодо посилань апелянта про неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення, то такі є безпідставними, так як інспекторами Управління при зупинці транспортного засобу позивача було повідомлено про причини зупинки, здійснювалось представлення особи інспектора та роз`яснення прав та обов`язків порушника, що закріплені КУпАП.

Крім того, на вимогу поліцейських ОСОБА_1 належним чином не пред`явив документи передбачені пунктом 2.1 «а», «б», що підтверджується записами із нагрудних камер поліцейських та відеозапису, що наданий особисто позивачем.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що Постанова є правомірною, а рішення суду про безпідставність заявленого позову обґрунтованим, та таким, що прийнято із з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 червня 2020 року - без змін. Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула