Справа № 140/2810/20
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Денисюк Р.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2810/20 пров. № А/857/7402/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Макарика В.Я., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року у справі № 140/2810/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокрус» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ :

05.03.2020р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокрус» (надалі ТОВ «Автокрус») звернувся в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товару № UA204000/2019/000720/2 від 10.09.2019р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «Автокрус» з метою митного декларування транспортного засобу марки «LEXUS», моделі «NX300», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 в митному режимі імпорт на митний пост «Рівне» Рівненської митниці ДФС подано митну декларацію №UA204010/2019/230519 від 30.08.2019р., у якій митна вартість товару визначена за основним методом, а саме за ціною договору (контракту) у розмірі 8700,00 доларів США. Вважає, що митний орган протиправно, в порушення норм ст.57 МК України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість транспортного засобу та обраного методу його визначення, здійснив визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок чого прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування митної вартості. Вважає, що відповідач протиправно поставив під сумнів весь поданий перелік документів та застосував резервний метод для визначення митної вартості товару. Збільшення такої вартості з 8700 доларів США на 13113,35 доларів США суттєво порушує права позивача.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.05.2020р. позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що визначення митним органом митної вартості транспортного засобу марки, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за резервним методом (залежно від комплектації та технічного стану транспортного засобу), лише на підставі неподання позивачем запитуваних митним органом документів, є необґрунтованим та безпідставним, оскільки не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Поліська митниця Держмитслужби подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що декларантом до митного оформлення не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в ст. 53 МК України, підтверджуючих митну вартість даного транспортного засобу, а саме не було долучено банківського платіжного документу чи будь-якого іншого платіжного та/або бухгалтерського документу, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, висновки про вартість та якісні характеристики оцінюваного товару тощо.

Апелянт просить суд, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.05.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

30.08.2019р. позивач з метою митного оформлення транспортного засобу марки «LEXUS», моделі «NX300», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , подав до Рівненської митниці ДФС митну декларацію №UA204010/2019/230519, у якій митна вартість товару була визначена за основним методом у розмірі 8700,00 доларів США.

Зокрема, вказаний транспортний засіб придбаний на підставі умов контракту, укладеного 25.07.2019р. між компанією «ІDLIJA» (Литва) та ТОВ «АВТОКРУС» про поставку транспортного засобу - легковий автомобіль марки «LEXUS», моделі «NX300», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 8700,00 доларів США, що підтверджується рахунком на попередню оплату 2019-08-05 № 04 (19) (а.с. 20, 21 з перекладом).

У зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) 8700,00 доларів США.

Декларант одночасно із митною декларацією митному органу подав наступні документи:

- рахунок-фактура № 04(19) від 16.08.2019р.;

- автотранспортна накладна № АН871551 від 26.08.2019р.;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 02.04.2019р.;

- банківський платіжний документ, що стосується оплати за імпортований товар;

- висновок про якісні характеристики товару;

- зовнішньоекономічний договір № 07/19 PM від 25.07.2019р.;

- договір про надання послуг митного брокера № 1 від 23.07.2019р.

- висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженими органом № 3015 від 22.08.2019р.;

- копія митної декларації країни відправлення № 19LТLС0100ЕК14СОЕ2 від 30.08.2019р.

10.09.2019р. Рівненською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000720/2, згідно якого митна вартість товару визначена за резервним методом 13113,35 доларів США. (а.с. 14-15)

Зокрема, у графі 33 вказаного рішення зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 МК України, виявлені окремі неточності, a саме: згідно VIN-коду транспортного засобу, який міститься у наданому до митного оформлення свідоцтві про реєстрацію т/з від 02.04.2019р. № К5748750, транспортний засіб проданий на американському аукціоні. Згідно графи «Name of new owner» свідоцтва пpo реєстрацію т/з від 02.04.2019р. № К5748750 ім`я покупця «Baltic auto Shipping inc» (дaтa продажу 13.06.2019р.). Однак, будь-яких документів, щo підтверджують вартість KTЗ нa аукціоні не нaдaнo. Інформація щoдo дійсної цiни продажу (зa VIN) розміщена нa Інтернет сайті autoauctions.io (16200 CAD).

У якості дoдaткoвoгo документу для підтвердження заявленої митної вapтocтi нaдaнo рахунок 12.06.2019р. №9464, виcтaвлeний Baltic auto Shipping inc для UAB «IDLIJA» (пpoдaвця товару), у якому відсутні відомості щодо умов пocтaвки (a тaкoж аукціоних витрат), проте зазначено вартість фрахту 800,00 дoл. США. Інформації, щодо продажу KTЗ нa ayкцioнi, дaний документ не містить. Разом з тим, згідно інформації, наявної у відкритій мережі Інтернет (https://www.balticautoshipping.com) Baltic auto Shipping є компанією, зареєстрованою в США, якa виступає брокером нa аукціонах IAAI тa Copart. Транспортний засіб придбаний UAB «IDLIJA» в Baltic auto Shipping inc (згідно рахунку від 12.06.2019р. №9464) зa цiнoю 8500 (12.06.2019р.), менше, ніж Baltic auto Shipping inc придбав пoчaткoвo нa ayцioнi, щo викликає сумніви у дійсності вapтocтi тpaнcпopтнoгo засобу. Також комерційний рахунок від 12.06.2019р. №9464 мicтить пiдпиc тa пeчaткy пoкyпця, але не пpoдaвця, щo його сформував. Інформації, щодо продажу KTЗ нa ayкцioнi, дaний документ нe мicтить.

Орган доходів і зборів володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару - інформація з відкритої мережі Інтернет (https//autoauctions.io), за номером VIN т/з, згідно техпаспорту щодо факту продажу саме предмету контракту за ціною 16200 САD (остання ставка, продано) без аукціонних зборів та витрат на транспортування.

Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митним органом за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, а саме: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого КТЗ (зокрема, документів з аукціону Copart).

За результатом проведеної відповідно до частини четвертої статті 57 МК України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митного органа прийнятної до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МК України.

Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДФСУ від 11.09.2015р. № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», наказу Міністерства Фінансів України від 31.07.2015р. № 684 «про затвердження порядку здійснення аналізу оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів». Митну вартість визначено на підставі інформації, згiднo інформації з відкритої мережі Інтернет (https//autoauctions.io, 16200 САD) з урахуванням вартості доставки - 800,00 доларів США до мicтa Клайпеда (Литва) згідно рахунку вiд 12.06.2019р. №9464; вартості 100,00 EUR доставки від міста Клайпеда (Литва) до кордону України (пункт пропуску «Ягoдин»), згідно довідки від 22.01.2019р. №6, що надавалася до МД від 24.01.2019р. №UA 2040101/2019/202478, яку оформлено у найбільш наближений період часу до оцінюваного. Числове значення митної вартості транспортного засобу становить 13113,35 доларів США, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 330879,97 грн.

З огляду на це, митний орган прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № №UA204000/2019/00738 відповідно до якої декларанту відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (а. с. 16).

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Як визначено у ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МК України (ч.3 ст. 54 МК України).

При цьому, ч.6 ст.54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що останній надав митному органу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені ст. 53 МК України. Зокрема, подані декларантом до митного оформлення документи (декларація митної вартості та рахунок фактура (інвойс) за назвою та змістом відповідають вимогам п.-3 ч.2 ст. 53 МК України.

При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вимоги ч.3-4 ст. 53 та ч.2 ст.58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Так, відповідач, обмежившись у спірному рішенні лише загальним висновком про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, не зазначив при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах, не повідомив позивача про виявлені недоліки наданих документах для підтвердження числових значень митної вартості.

Такі дії митного органу не узгоджуються з положеннями п.2 ч. 4 ст. 54 МК України та сприяють тому, що декларант будучи необізнаним стосовно фактичних причин, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визнана, позбавляється можливості усунути такі розбіжності ( недоліки, хиби ) на стадії здійснення митного контролю правильності визначення задекларованої ним митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості за резервним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

ч.2 ст.55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визначена органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Апеляційним судом встановлено, що всупереч положенням п. 1, п.2, п.3, ч. 2 ст. 55 МК України в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митний орган не навів обов`язкових відомостей щодо обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі поданих позивачем документів, не міститься інформація ( в тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних ( аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів) яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів та фактів, які вплинули на таке коригування, а також не зазначив вичерпного переліку вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що митний орган не вказав в оскаржуваному рішенні, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити заявлену митну вартість товару та які саме документи необхідні для підтвердження вказаної декларантом митної вартості товару. Не наведено жодних конкретних обставин, які викликали сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості у поданій митній декларації.

При цьому, визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість, а тому відповідач необґрунтовано витребував у декларанта додаткові документи.

Тобто, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить конкретизованих причин через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Не вказано про інформацію наявну в митного органу, яка стала підставою для сумнівів щодо правильності визначення декларантом митної вартості товару. Числове значення скоригованої митної вартості жодним чином не обґрунтовано, а фактори, які вплинули на таке коригування не описані.

ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також, колегія суддів вважає зазначити, що між компанією «ІDLIJA» (Литва) та ТОВ «АВТОКРУС» укладено контракт про поставку транспортного засобу - легковий автомобіль марки «LEXUS», моделі «NX300», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 за ціною 8700,00 доларів США.

Так, на підставі вказаного контракту, сформовано рахунок на попередню оплату 2019-08-05 № 04 (19) (а.с. 20, 21 з перекладом), та згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 6, вказаний рахунок оплачено на банківські рахунки компанії «ІDLIJA» у розмірі 8700 доларів США (а.с. 32).

Тобто, правовідносини щодо купівлі-продажу легкового автомобіля марки «LEXUS», моделі «NX300», 2018 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та його подальше декларування, у даній справі підлягають дослідженню виключно в межах правочину укладеного між компанією «ІDLIJA» (Литва) та ТОВ «АВТОКРУС», оскільки оплативши вартість товару позивач виконав умови контракту згідно яких у нього виникало право на декларування транспортного засобу у розмір його вартості згідного укладеного контракту.

Не приймає до уваги колегія судді доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував що надане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить відомості про продаж транспортного засобу на аукціоні, однак рахунок-фактура цієї інформації не містить виходячи з наступного.

Як видно з матеріалів справи, імпортований транспортний засіб продавався на аукціоні, учасником якого ТОВ «АВТОКРУС» не був, а учасником аукціону був експортер компанія «ІDLIJA» яка безпосередньо і продала останньому транспортний засіб. Тобто, транспортний засіб проданий компанією «ІDLIJA» не через аукціон, а відповідно до зовнішньоекономічного контракту тому, зазначення будь-якої інформації у рахунку-фактурі не є обов`язковим та не може викликати ніяких сумнівів у митному органі щодо заявленої митної вартості імпортованого транспортного засобу.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що рішення про коригування митної вартості не може базуватись виключно на інформації з електронної бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відповідач Поліська митниця Держмитслужби як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Відповідач в порушення вимог ст. 77 КАС України не довів наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення декларантом митної вартості товару за ціною 8700 доларів США. Зазначене, в свою чергу, дає підстави вважати, що рішення про коригування митної вартості товару № UA204000/2019/000720/2 від 10.09.2019р. - є протиправним, яке слід скасувати.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 27.06.2019р. у справі № 803/667/17, від 02.04.2019р. у справі № 809/784/19, від 06.03.2019р. у справі № 809/278/17, від 20.02.2018 р. у справі № 809/1884/1.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року у справі № 140/2810/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.Я. Макарик

Суддя В.З. Улицький

Постанова в повному обсязі складена 04.09.2020р.