Справа № 323/1638/20
Суддя: Смокович М. В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/1638/20
Провадження № 2-а/323/45/20
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

03.09.2020 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Смоковича М.В., при секретарі судового засідання - Дзюбаненко О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Оріхівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , за межі території України. В обґрунтування позову зазначено, що 23.10.2019 року до Оріхівського РС УДМС Запорізької області з Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали перевірки для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина РФ ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), як такого, що не виконав рішення Оріхівського РС УДМС України в Запорізькій області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства № 01 від 14.08.2014 року. Під час здійснення перевірки законності перебування ОСОБА_1 було встановлено, що протягом останніх 180 діб він перебував на території України понад 90 діб, так як зі слів останнього він прибув на територію України 05.08.2013 року. Завідувачем Оріхівського РС УДМС Запорізької області Світланою Козик 23.10.2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на гр. ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 1700,00 грн. Також 23.10.2019 року Оріхівським РС УДМС Запорізької області, на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», було прийнято рішення № 6 про римусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина РФ ОСОБА_1 та встановлений термін для виїзду до 21.11.2019 року з забороною в`їзду на територію України на три роки, а саме до 23.10.2022 року, яку ОСОБА_1 зобов`язався виконати добровільно до вспливу встановленого у ній терміну. Свої зобов`язання громадянин РФ ОСОБА_1 не виконав, чим порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, тому позивач просить суд примусово видворити останнього за межі України.

Ухвалою суду від 03.07.2020 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду на 15.07.2020 року, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

15.07.2020 року розгляд справи було відкладено на 03.09.2020 року у зв`язку з відсутністю у суду відомостей щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляд справи.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , виданим ТП в МКР. Ухтомського ОУФМС Росії Московської області Люберецького району 12.04.2011 року.

Пп.2 п. 2 «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150 передбачено, що іноземці, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

За порушення п. 2 Постанови КМУ № 150, головний спеціалістом Оріхівського РС УДМС України в Запорізькій області у відношенні громадянина РФ ОСОБА_1 , 23.10.2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення ПР МЗП № 000176 за ч.1 ст. 203 КУпАП.

Завідувачем Оріхівського РС УДМС України в Запорізькій області Козик С.М. 23.07.2019 року винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на громадянина РФ ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 1700 грн. Штраф не сплачено.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, Оріхівським РС УДМС України в Запорізькій області 23.10.2019 року прийняте рішення № 06 про примусове повернення за межі України громадянки РФ ОСОБА_1 в строк до 21.11.2019 року, із застосуванням заборони щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

З вказаним рішенням громадянин РФ ОСОБА_1 ознайомлений 23.10.2019 року, що підтверджується його підписом у вказаному рішенні, але до цього часу без поважних причин за межі України не виїхав та продовжує порушувати вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегально перебуваючи на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 (Далі - Закон №3773) - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону № 3773 визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Пунктом 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77) передбачено підстави для подання позову про примусове видворення іноземців, зокрема, невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п. 3 ч. 4 статті 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення за межі території України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом встановлено, що на цей час громадянин РФ ОСОБА_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що громадянин РФ ОСОБА_1 незаконно перебуває в Україні, не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 243, 244, 246, 250, 288, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Оріхівського районного сектору УДМС України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України громадянина Російської Федерації - задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В. Смокович