Справа № 640/19899/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Київ № 640/19899/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юридичні гарантії» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юридичні гарантії» (далі - позивач, ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії») до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії», результати якої оформлено актом від 25.09.2019 №31/26-15-05-01/33493728;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.10.2019 №0106 та від 15.10.2019 №0106.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, позбавивши уповноважену особу (директора) товариства права бути обізнаним про дату її початку та місце проведення, а також надати письмові пояснення щодо встановлених посадовою особою органу доходів і зборів порушень.

Також позивач вважає безпідставними висновки контролюючого органу щодо непідтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки у нього наявне документальне підтвердження фактичного здійснення спірних операцій, всі первинні документи, які супроводжували господарські операції відповідають вимогам закону та мають усі необхідні реквізити, а тому позивачем правомірно включено до податкового обліку податкові зобов`язання та податковий кредит за наслідками здійснення таких господарських відносин. При цьому, позивач наголосив, що він не зобов`язаний перевіряти, за рахунок яких ресурсів здійснюється виконання контрагентами послуг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.10.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що операції по взаємовідносинах між позивачем та його контрагентами не мали реального характеру, контролюючим органом під час здійснення перевірки встановлені обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасника надання послуг, спрямованості дій платника на отримання необґрунтованої податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування та, як результат, зменшення суми податків, що належать до сплати. Фактично TOB «Юридична фірма «Юридичні Гарантії» проведено господарські операції з TOB «Комплект Стандарт Сервіс» та ТОВ «Ділвокс» шляхом формального складення первинних документів, які не супроводжувалися дійсним рухом активів у процесі виконання господарських операцій саме з цими контрагентами.

Представник відповідача, посилаючись на те, що висновки акту перевірки є законними та обґрунтованими, вважає податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити в поновному обсязі.

Представником позивача подано письмові пояснення, в яких позивач посилається на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, зокрема невручення директору підприємства наказу, чим позбавлено останнього на участь у проведенні зазначеної перевірки.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідачем на податкову адресу TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» направлено запити від 11.12.2018 №121981/10/26-15-14-01-03 та від 13.05.2019 №88869/10/26-15-14-01-06 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) по взаємовідносинах із TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (код 41077038) за червень 2017 року, із TOB «Ділвокс» (код 40942393) за жовтень, листопад 2017 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств.

На вищезазначені запити позивачем надано відповідь від 27.08.2019 №23/08/19-1 (вх. № 154596/10 від 27.08.2019) та від 27.08.2019 №23/08/19 (вх. № 154601/10 від 27.08.2019) із поясненням та документальним підтвердженням.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.4 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, у зв`язку з отриманням документів на письмові запити, відповідачем видано наказ від 09.09.2019 № 352 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» (код 33493728) по взаємовідносинах з TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (код 41077038) за червень 2017 року, із TOB «Ділвокс» (код 40942393) за листопад 2017 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств в ГУ ДПС у м. Києві за адресою: 0315, м. Київ, вул. Смілянська, буд. 6, каб. 724.

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 13.09.2019 №558 внесено зміни до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 09.09.2019 №352 стосовно періоду проведення перевірки.

На підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 09.09.2019 № 352 з урахуванням наказу від 13.09.2019 № 558 та відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЮФ «Юридичні Гарантії» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (код 41077038) за червень 2017 року, з TOB «Ділвокс» (код 40942393) за жовтень 2017 року, листопад 2017 року, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість, та за 2017 рік показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств, за результатами якої складено акт від 25.09.2019 №31/26-15-05-01-06/33493728.

Проведеною перевіркою встановлено порушення:

п. 44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, ч.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток всього у сумі 285 000,00 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 285 000,00 грн.;

п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 57 000,00 грн., в тому числі за червень 2017 року у сумі 15 250,00 грн., за жовтень 2017 року у сумі 32 057,00 грн., за листопад 2017 року у сумі 9 693,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві винесені податкові повідомлення-рішення: №0106 від 15.10.2019, яким завищено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 285 000,00 грн.; №0106 від 15.10.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 71 250,00 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 57 000,00 грн., за штрафними санкціями - 14 250,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 Податкового кодексу України.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначені статтею 79 Податкового кодексу України.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

При цьому, за правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з матеріалів справи, копію наказу на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 09.09.2019 №352 з повідомленням про проведення перевірки від 10.09.2019 №3/26-15-05-01-06 отримано уповноваженою особою ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії» ОСОБА_1 10.09.2019, яка діє від імені товариства на підставі довіреності від 09.08.2019.

Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 13.09.2019 №558 внесено зміни до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 09.09.2019 №352 стосовно періоду проведення перевірки, а саме призначено перевірку дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Ділвокс» лише за листопад 2017 року.

Копію цього наказу про внесення змін до наказу від 09.09.2019 №352 вручено також уповноваженій особі ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії» ОСОБА_1 20.09.2019, про що свідчить відмітка у наказі.

Зі змісту наказу від 09.09.2019 №352 вбачається, що перевірка призначена з 16.09.2019 по дату завершення перевірки тривалістю 5 робочих днів.

Акт за результатами проведеної перевірки складений 25.09.2019, зі змісту якого вбачається, що перевірка проводилась з 16.09.2019 по 20.09.2019, у період з 23.09.2019 по 25.09.2019 тривало узагальнення та оформлення матеріалів перевірки.

З огляду на викладене, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем вручено копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки представнику платника податків у порядку, передбаченому пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України та з дотриманням вимог податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної перевірки.

Суд відхиляє твердження позивача про невиконання відповідачем вимог щодо належного повідомлення про проведення перевірки в порушення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України та як наслідок відсутності правових наслідків такої, оскільки, на думку позивача, копію наказу та повідомлення вручено не уповноваженій особі. Позивач посилається на те, що ОСОБА_1 видана довіреність від 09.08.2019 б/н лише на отримання від органів державної податкової служби запитів і листів.

Суд зазначає, що вказана довірена особа підприємства мала право відмовитись від отримання наказу та повідомлення про проведення перевірки, вважаючи, що вона не уповноважена на отримання таких документів, та/або повідомити про це директора, який, в свою чергу, у разі необхідності скористався б правом на оскарження наказу контролюючого органу. Доказів оскарження наказу позивачем не надано.

Посилання позивача щодо вручення наказу від 13.09.2019 №558 про внесення змін до наказу від 09.09.2019 №352 в частині доповнення періоду перевірки щодо взаємовідносин із ТОВ «Ділвокс» також не уповноваженій особі та після закінчення контрольного заходу суд також не бере до уваги, оскільки узагальнення та оформлення матеріалів перевірки продовжено контролюючим органом до 25.09.2019 та з матеріалів справи не вбачається, що позивач скористався своїм правом на звернення до відповідача про продовження строків перевірки з метою підготовки до участі у перевірці та надання відповідних документів. Суд вважає необґрунтованими такі твердження та такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності.

Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії», результати якої оформлено актом від 25.09.2019 №31/26-15-05-01/33493728.

Щодо встановлених відповідачем порушень вимог податкового законодавства та правомірності винесення податкових повідомлень-рішень суд зазначає наступне.

Згідно акту перевірки вбачається, що підставою для спірних податкових нарахувань з податку на прибуток та податку на додану вартість стало невизнання відповідачем права позивача на податковий кредит та податкових зобов`язань при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із TOB «Ділвокс» () за жовтень, листопад 2017 року та із TOB «Комплект Стандарт Сервіс» () за червень 2017 року.

За приписами підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно підпункту 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 996-ХІV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частини першої статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною другої статті 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту або ж формування валових витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії» (Замовник) та TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (Виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг №0406/17 від 01.06.2017, згідно умов якого Виконавець зобов`язується, надити Замовнику юридично-консультаційні та інші пов`язані з ними послуги в галузі податкового, господарського та земельного законодавства, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

У пункті 2 Договору викладено перелік послуг які зобов`язується надати Виконавець Замовнику, а саме послуги, зазначені в п.1.1 включають, але не обмежуються:

послуги, пов`язані з наданням юридичних консультацій та роз`яснень з юридичних питань - напрямку податкового та кримінального права;

складання процесуальних документів;

правова допомога при оформленні договорів, заяв, скарг, та інших документів, які необхідні Замовнику для здійснення його господарської діяльності;

представництво інтересів замовника перед державними органами;

представництво та захист інтересів Замовника в судах, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги;

участь в договірній та переддоговірній роботі;

контроль складання кадрових документів та контроль кадрової роботи;

участь у контролі за проведенням інвентаризації;

контроль якості формування господарської документації для обліку господарської діяльності;

аналіз дотримання інформаційної безпеки, збереження комерційної та конфіденційної інформації;

контроль якості управлінського діловодства та дотримання законодавства, що регулює порядок надання інформації, відповіді на звернення;

контроль за забезпеченням організації безпеки збереження персональних даних.

Обов`язки Замовника - надати Виконавцю на його вимогу всю інформацію, яка потрібна йому для належного виконання зобов`язання з надання передбачених цим Договором послуг (п.3.1 Договору).

Вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання на підставі підписаних актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) (п.4.1 Договору).

Договір вступає в дію з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2017 року (п. 6.2 Договору).

На виконання умов договору від 01.06.2017 №0406/17 TOB «Комплект Стандарт Сервіс» виписано на адресу TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» рахунок-фактуру, а саме на загальну суму - 91 500,00, в т.ч. ПДВ - 15 250,00 грн.

За результатами наданих послуг між позивачем та TOB «Комплект Стандарт Сервіс» підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.07.2017 № ОУ- 0000028 на загальну суму 91 500,00 грн., з яких 76 250,00 грн. за надані послуги, 15 250,00 грн. - ПДВ.

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі на загальну суму 91 500,00 грн, згідно платіжного доручення № 63 від 29.06.2017 на суму 91 500,00 грн.

В ході перевірки в порядку статті 72 Податкового кодексу України контролюючим органом зібрано та опрацьовано податкову інформацію, зокрема з ІС «Податковий блок», з Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва, що використовуються в Головного управління ДПС у м. Києві та встановлено, що TOB «Комплект Стандарт Сервіс» (код 41077038) перебуває на обліку Головного управління ДПС у Волинській області.

Основний вид діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.

Свідоцтво платника податку на додану вартість TOB «Комплект Стандарт Сервіс» № від 15.02.2017, індивідуальний податковий номер 40. анульоване 01.08.2018 з причин - ненадання декларацій протягом року.

В акті контролюючим органом зазначено, що TOB «Комплект Стандарт Сервіс» подано останню декларацію з податку на додану вартість за червень 2017 року. Згідно додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларацій за період з 01.06.2017 по 30.06.2017, TOB «Комплект Стандарт Сервіс» сформовано податковий кредит суб`єктам господарювання на загальну суму ПДВ 4043,20 грн.

TOB «Комплект Стандарт Сервіс» не подано до податкового органу Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2017 рік, у зв`язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо та Декларацію з податку на прибуток за 2017 рік.

У поданому Розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) за І півріччя 2017 року до ДПІ відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства трудових ресурсів та чи залучались підприємством треті особи, оскільки кількість працюючих на підприємств - 0 осіб.

Встановлені обставини свідчать про відсутність у платника необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу та інших основних засобів.

Більш того, як вбачається з акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.07.2017 № ОУ- 0000028, складеного між TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» та TOB «Комплект Стандарт Сервіс», останнє надало юридично-консультаційні та інші пов`язані з ними послуги в галузі податкового, господарського та земельного законодавства на загальну суму 91 500,00 грн.

В акті здачі-прийняття робіт (наданих послуг) зазначено лише загальне найменування наданих послуг, тобто які саме послуги в галузі податкового, господарського та земельного законодавства надавались Виконавцем з акту не вбачається, зокрема які перелічені в пункті 2 договору про надання юридичних послуг №0406/17 від 01.06.2017.

При цьому, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б реальне виконання умов договору, у тому числі, складання процесуальних документів чи оформлення договорів, заяв, скарг та інших документів, які необхідні були Замовнику для здійснення його господарської діяльності; документів, які підтверджували б представництво інтересів Замовника перед державними органами, якщо таке виконувалось; доказів участі в договірній та переддоговірній роботі; доказів формування відповідної документації для обліку господарської діяльності та надання інших послуг.

Крім того, суд зазначає, що згідно пункту 4.2 договору про надання юридичних послуг Замовник здійснює оплату за даним Договором в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця після підписання Сторонами Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

В договорі про надання юридичних послуг №0406/17 від 01.06.2017 та усіх інших первинних документах TOB «Комплект Стандарт Сервіс» зазначає свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «КРИСТАЛБАНК».

Разом з тим, згідно даних ІС «Податковий блок» міститься інформація, що за даними банківської установи розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «КРИСТАЛБАНК», МФО 339050 TOB «Комплект Стандарт Сервіс» був відкритий 09.06.2017.

Вказане, на думку суду, свідчить про те, що у червні 2017 року, а саме - 01.06.2017 договір про надання юридичних послуг №0406/17 фактично не міг бути укладеним, оскільки TOB «Комплект Стандарт Сервіс» не могло знати реквізити свого розрахункового рахунку, який було відкрито лише 09.06.2017.

Відкриття рахунків у банках здійснюється відповідно до п 1.5 p. І «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», зареєстрованою Постановою НБУ від 12.11.2013 № 492 (далі - Інструкція). Умови відкриття рахунку та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом, і не повинні суперечити вимогам цієї Інструкції.

Відповідно до п.1.13 pозділу 1 Інструкції банк зобов`язаний у встановленому законодавством України порядку надіслати повідомлення до відповідного контролюючого органу про відкриття або закриття поточного/вкладного (депозитного) рахунку клієнта. Банк має право проводити видаткові операції за рахунком клієнта, який відповідно до законодавства України зобов`язаний сплачувати податки і збори, провадить незалежну професійну діяльність, починаючи з дати отримання банком повідомлення контролюючого органу про взяття рахунку на облік у контролюючих органах або з дати, визначеної як дата взяття на облік у контролюючому органі за мовчазною згодою згідно з абз. 2 п. 69.3 ст. 69 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 69.1 статті 69 Податкового кодексу України банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків - юридичним особам (резидентам і нерезидентам) незалежно від організаційно-правової форми, відокремленим підрозділам та представництвам юридичних осіб, для яких законом установлені особливості їх державної реєстрації та які не включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичним особам, які провадять незалежну професійну діяльність, за наявності документів, виданих контролюючими органами, що підтверджують взяття їх на облік у таких органах, або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (для осіб, взяття на облік яких у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань") чи інформації з цього реєстру, отриманої банком відповідно до закону, із зазначенням даних про взяття на облік в контролюючих органах як платника податків.

Пунктом 69.2 статті 69 Податкового кодексу України передбачено, що банки та інші фінансові установи зобов`язані надіслати повідомлення про відкриття або закриття рахунка платника податків - юридичної особи, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, чи самозайнятої фізичної особи до контролюючого органу, в якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунка. У разі відкриття або закриття рахунка платника податків - банку, у тому числі відкритого через його відокремлені підрозділи, повідомлення надсилається в порядку, визначеному цим пунктом, лише в разі відкриття або закриття кореспондентського рахунка. У разі відкриття або закриття власного кореспондентського рахунка банки зобов`язані надіслати повідомлення до контролюючого органу, в якому обліковуються, в строки, визначені цим пунктом.

Отже, банк надає інформацію клієнту про реквізити рахунку тільки після відкриття рахунку в автоматизованій банківській системі на підставі отриманих від клієнта документів для відкриття рахунку та проведення ідентифікації та верифікації клієнта. При цьому, видаткові операції по рахунку клієнта здійснюються тільки після повідомлення Банком контролюючого органу.

Складання ж рахунку-фактури №СФ-000095 від 01.06.2017 із зазначенням реквізитів згаданого банківського рахунку № НОМЕР_1 свідчить, на переконання суду, про те, що у межах даних правовідносин має місце виключно документальне оформлення господарської операції з метою формування даних податкового обліку без реальної зміни активів суб`єктів господарювання.

При цьому, жодними доказами вказані обставини позивачем не спростовано.

Окрім того, в період здійснення спірних операцій з 12.01.2017 по 13.04.2018 директором, головним бухгалтером та засновником TOB «Комплект Стандарт Сервіс» була ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Перевіркою також встановлено, що згідно Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок» Головного управління ДПС у м. Києві, TOB «Комплект Стандарт Сервіс» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва. Ознаки фіктивності: зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження.

Також контролюючий орган вказує на фіктивність та нелегальний статус зазначеного товариства, посилаючись на отримання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 у справі № 201/4522/18, винесеного за результатами розгляду кримінального провадження та зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000013 відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України. Зі змісту вироку встановлено, що дії ОСОБА_2 щодо створення суб`єкту підприємницької діяльності судом кваліфіковано як фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона, що є складом злочину передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.11.2018 по справі № 201/4522/18 скасовано вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16.04.2019 по справі № 201/4522/18 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з наведеним суд не бере до уваги посилання відповідача на зазначені докази, крім того зі змісту вказаних судових рішень жодним чином не відображено та не аналізовано договірні відносини TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» та TOB «Комплект Стандарт Сервіс».

Окрім того, в акті перевірки зафіксовано, що у результаті дослідження діяльності TOB «Комплект Стандарт Сервіс» за період, що підлягав перевірці, проаналізовано ланцюг постачання, придбання товарів (робіт, послуг) та встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару, робіт (послуг) TOB «Комплект Стандарт Сервіс» та відсутність фактів реального здійснення господарських операцій з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями.

Таким чином, ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» при укладанні з TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» договору про надання юридичних послуг №0406/17 від 01.06.2017 не мало підтверджень ділової репутації, гарантій виконання зобов`язань, необхідних ресурсів та відповідного досвіду.

Окрім того, в перевіряємому періоді позивач, як Замовник, здійснював господарські операції з ТОВ «Ділвокс», як Виконавець, на підставі договору про надання юридичних послуг № 0410/17 від 04.10.2017, згідно предмету якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридично-консультаційні послуги щодо правового супроводження кримінального провадження, та супровід клієнта (директора та головного бухгалтера) під час допиту правоохоронними органами та юридично-консультаційні послуги, в рамках правового супроводження розгляду справи, щодо клопотання слідчих органів про арешт вилученого майна клієнта, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно пункту 2.1.1 цього Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний надавати послуги відповідно до наданої Замовником інформації та відповідно до умов цього Договору.

Крім того, пунктом 2.2.2 Договору передбачено обов`язок Замовника надати Виконавцю вчасно та в повному обсязі достовірні дані, необхідні документи (в т.ч. довіреність на виконання повноважень) та роз`яснення, необхідні для надання Виконавцем послуг за цим Договором.

Вартість послуг складається з суми вартості послуг згідно умов даного Договору та відповідних податків (п.3.1 Договору).

На виконання умов договору від 04.10.2017 №0410/17 TOB «Ділвокс» виписано на адресу TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» рахунок-фактуру від 04.10.2017 № СФ-000058 на загальну суму 192 340,00 грн., з яких ПДВ - 32 056,67 грн.

За результатами наданих послуг між TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» та TOB «Ділвокс» підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.10.2017 №ОУ-000054, від 06.11.2017 №ОУ-000072 на загальну суму 250 497,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 749,50 грн.

Згідно картки рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 30.11.2017 обліковується кредиторська заборгованість на суму 75 457,00 грн. TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» перед TOB «Ділвокс».

Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі на загальну суму 175 040,00 грн., згідно з платіжного доручення № 113 від 26.10.2017 на суму 175 040,00 грн.

Разом з тим, в ході проведення перевірки контролюючим органом опрацьовано податкову інформацію, зокрема з ІС «Податковий блок», з Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва, що використовується в Головному управлінні ДПС у м. Києві та встановлено, що згідно зібраної інформації TOB «Ділвокс» (код 40942393) перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві, дата державної реєстрації підприємства 07.11.2016 №0036768. Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.

Свідоцтво платника податку на додану вартість TOB «Ділвокс» № 200303263 від 01.02.2017, індивідуальний податковий номер 66, анульоване 28.02.2019 з причин - ненадання декларацій протягом року.

TOB «Ділвокс» не подано до податкового органу: Баланс (Звіт про фінансовий стан) за 2017, у зв`язку з чим відсутня інформація щодо наявності у підприємства основних засобів, виробничих запасів, тощо; декларацію з податку на прибуток за 2017 рік; Розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) за 2017 рік, у зв`язку з чим відсутня будь-яка інформація щодо наявності у підприємства трудових ресурсів, кількість працюючих на підприємстві 0 осіб.

На підставі викладеного, контролюючим органом зроблено висновок про відсутність у платника необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Окрім того, встановлено невідповідність придбаного та реалізованого товару, робіт (послуг) TOB «Ділвокс» та відсутність фактів реального здійснення господарських операцій з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями.

Згідно Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва ІС «Податковий блок» Головного управління ДФС у м. Києві, TOB «Ділвокс» внесено до реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва.

Громадянка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка є директором та головним бухгалтером TOB «Ділвокс», повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства TOB «Ділвокс», де вона значиться засновником, директором га головним бухгалтером підприємства, відповідно до інформаційних баз даних.

Крім того, згідно інформації наведеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень зазначено, що в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 15.02.2017, в ході досудового розслідування встановлено, що з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з мінімізацією податкового навантаження шляхом штучного формування «схемного» податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам-контрагентам створено низку суб`єктів підприємницької діяльності (юридичні особи) з ознаками фіктивності, в результаті чого було заподіяно матеріальну шкоду державі у вигляді ненадходження до державного бюджету податку на додану вартість. Так, встановлено, що у зазначеній злочинній схемі, при здійсненні незаконної діяльності підприємства TOB «Ділвокс» () невстановленими особами, які анонімно діють від імені власників та службових осіб вказаних підприємств, без проведення реальної господарської діяльності, з метою проведення ланцюга транзакції між підконтрольними банківськими рахунками та переведення безготівкових коштів у готівку, використовувались та використовуються банківський рахунок: № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які відкриті в ПАТ «Сбербанк», МФО 320627.

Таким чином, враховуючи відсутність підтвердження наявності штатної чисельності працівників (звіт за ф. №1-ДФ не подавався), відсутність основних фондів, виробничих потужностей, залучення третіх осіб для провадження фінансово-господарської діяльності, на думку контролюючого органу, TOB «Ділвокс» не могло фактично провадити фінансово-господарську діяльність, у тому числі надавати послуги позивачу.

Поряд з цим, суд дослідивши матеріали справи зазначає, що зі змісту актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.10.2017 №ОУ-000054 та від 06.11.2017 №ОУ-000072, складених між TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» та TOB «Ділвокс», останнє надало юридично-консультаційні та інші пов`язані з ними послуги в галузі податкового, господарського та земельного законодавства.

В той же час, предметом договору про надання юридичних послуг № 0410/17 від 04.10.2017 передбачено надання TOB «Ділвокс» юридично-консультаційних послуг щодо правового супроводження кримінального провадження, та супровід клієнта (директора та головного бухгалтера) під час допиту правоохоронними органами та юридично-консультаційні послуги, в рамках правового супроводження розгляду справи, щодо клопотання слідчих органів про арешт вилученого майна клієнта.

При цьому, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджували б реальне виконання умов цього договору, у тому числі, складання процесуальних документів чи оформлення договорів, заяв, скарг та інших документів, які необхідні були Замовнику для супроводження кримінального провадження, не вказано в якому саме кримінальному провадженні надавались такі послуги; документів, які підтверджували б представництво інтересів Замовника тощо.

Дослідивши наявні у справі докази, виходячи з аналізу наведених норм законодавства, суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового обліку настають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

При цьому, в першу чергу потрібно, щоб такі документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатись на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій, адже за відсутності таких документів (ненадання їх до перевірки) неможливо перевірити реальність таких операцій, правильність обчислення та сплати сум податкових (грошових) зобов`язань.

Відсутність вказаних базових первинних документів не дає суду можливості перевірити реальність здійснення (фактичне виконання) господарських операцій та правомірність відображення таких операцій у податковому обліку платника податків і формування сум податкових вигод.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування як витрат так і податкового кредиту.

Позивач зазначив у позові, що придбання вказаних послуг TOB «ЮФ «Юридичні Гарантії» пов`язане з його господарською діяльністю, зокрема, придбання послуг у ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» у червні 2017 року обумовлене необхідністю залучення спеціалістів у сфері права для підготовки процесуальних документів (позовів, заперечень/відзивів, мирових угодо тощо), аналізу практики вирішення податкових, господарських та земельних спорів, підбору законодавства для кожної справи, що супроводжувалась провідними фахівцями юридичної фірми, оскільки деякі працівники в цей період перебували у відпустці. Щодо придбання послуг у ТОВ «Ділвокс» в жовтні та листопаді 2017 року, то вони пов`язані з великою завантаженістю спеціалістів позивача та необхідністю виконання допоміжної кваліфікованої роботи в юридичній сфері.

Позивачем на підтвердження того, що взаємовідносини з TOB «Комплект Стандарт Сервіс» в червні 2017 року виникли на підставі відсутності співробітників на робочому місці в зв`язку з перебуванням їх у відпустках, надано накази про надання відпустки від 17.05.2017 №5-к, від 26.05.2017 №6-к, від 26.05.2017 №7-к, 26.05.2017 №8-к, від 30.05.2017 №9-к, від 30.05.2017 №10-к та від 30.05.2017 №11-к.

Суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на те, що у цих наказах відсутні відмітки відповідних співробітників про ознайомлення їх з наказами, засвідчуючи своїм підписом із зазначенням дати ознайомлення.

Окрім того, відповідачем зазначено, що відповідно до Форми 1-ДФ за II квартал 2017 року, яка була подана позивачем до податкового органу, ОСОБА_4 прийнята на роботу 15.06.2017.

В той час, наказ про надання відпустки ОСОБА_4 виданий 30.05.2017 за №9-к на підставі заяви ОСОБА_4 від 30.05.2017, тобто вона не мала змоги написати заяву на відпустку від 30.05.2017, оскільки ще не була прийнята на роботу.

В даному випадку, виходячи з аналізу наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що за спірними операціями лише оформлялися окремі первинні документи та податкові накладні без фактичного виконання контрагентами обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Суд у взаємозв`язку з наведеним також враховує, що наявність оплати на користь контрагентів сама по собі не є підтвердженням фактичного здійснення операцій та в даному випадку самостійною підставою для формування спірних сум вигод.

Подані позивачем до суду первинні фінансово-господарські документи до уваги судом не приймаються, адже складені формально задля здійснення господарських операцій з вигодою для третіх осіб, вказані документи жодним чином не доказують факту надання відповідних послуг.

Як зазначив Верховний суд України у своїй постанові від 14 березня 2017 року, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, і незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Виходячи з вищенаведеного, надавши оцінку усім доказам, які є у справі, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод що, відповідно, свідчить про відсутність у позивача підстав для формування податкового обліку за наслідками зазначених вище господарських операцій. Надані позивачем матеріали та наведені ним доводи не спростовують висновків акту перевірки, а тому при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, з урахуванням вищенаведеного, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Натомість позивачем не доведено суду достовірності своїх доводів, які покладені в основу позову, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Юридичні гарантії» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко