Справа № 160/5748/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року Справа №160/5748/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №160/5748/19 за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головне управління МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення витрат на утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року адміністративний позов Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області Головне управління МВС України в Дніпропетровській області в особі голови ліквідаційної комісії про стягнення витрат на утримання було задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати пов`язані з утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ в сумі 64408 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісім) грн. 51 коп.; в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 року було скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з утриманням у сумі 60 833, 58 грн. та в задоволенні наведеної частини позовних вимог відмовлено.

18.05.2020 року Верховним Судом було постановлено ухвалу, якою було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

18.08.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі № 160/5748/19.

В обґрунтування своєї заяви Дніпропетровський державний університету внутрішніх справ посилається на те, що оригінал виконавчого листа по справі №160/5748/19 надійшов на їх адресу 21.07.2020 року, строк пред`явлення якого закінчився 06.05.2020 року. Таким чином, є необхідність у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, як такий, що пропущено з поважних причин.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 28.08.2020 року.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

27.08.20 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі. Відповідач та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явились.

Статтею 376 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин та керуючись приписами частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розгянути справу в порядку письмового провадження.

На підставі приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вирішуючи заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд зазначає наступне.

Згідно частин 1 та 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. При цьому відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску.При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Суд звертає увагу, що питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України зазначений Суд наголосив: пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.

Крім того, суд зазначає, що за правилами статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В даному випадку, судом встановлено, що постанова по справі набрала законної сили 06.02.2020 року, тому строк пред`явлення виконавчого листа за даною постановою суду до виконання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" - до 06.05.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2020 року на виконання вищевказаного судового рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист №160/5748/19.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчий лист надійшов до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ 21.07.2020 року.

Враховуючи те, що виконавчий лист було направлено лише 10.07.2020 року, а отримано позивачем 21.07.2020 року, як наслідок, Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ було обмежено трьохмісячний строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, а судове рішення залишається невиконаним, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, та поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах трьох місяців, починаючи з дня, наступного за днем набрання цією ухвалою законної сили.

З урахуванням сукупності викладених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №160/5748/19.

Керуючись статтями 248, 376 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання в адміністративній справі №160/5748/19 - задовольнити.

Поновити Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №160/5748/19, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, строком на три місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Копію цієї ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська