Справа № 120/2325/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 вересня 2020 р. справа № 120/2325/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександр - Гарант - Груп 12" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

02.06.2020 року ГУ ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до ТОВ "Олександр - Гарант - Груп 12" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та згідно облікової картки платника податків станом на дату звернення до суду за ним рахується заборгованість в сумі 269929,75 грн., що складається:

- з податку на додану вартість: з яких 190355 грн. - основний платіж, 47589 грн. - штрафні санкції та 29821,76 грн. - пеня;

- з єдиного податку з юридичних осіб: з яких 1993,99 грн. - штрафні санкції;

- з податку на прибуток, з яких 170 грн. - штрафні санкції.

Оскільки, відповідач самостійно не сплачує узгоджену суму зобов`язання в установлені законом строки, а майно, яке може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідача відсутнє, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просив:

- стягнути з рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "Олександр - Гарант - Груп 12" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 269929,75 грн.;

- накласти арешт на кошти та інші цінності ТОВ "Олександр - Гарант - Груп 12", що відкриті в установах банків на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 09.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду про відкриття провадження від 09.06.2020 року направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, однак 22.06.2020 року на адресу суду повернувся конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Частина 4 статті 124 КАС України передбачає, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи належне повідомлення сторін по справі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступні фактичні обставини.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександр - Гарант - Груп 12" () перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Згідно розрахунку суми позову по підприємству ТОВ "Олександр - Гарант - Груп 12" станом на 02.09.2019 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 269929,75 грн., яка складається з податку на додану вартість: з яких 190355 грн. - основний платіж, 47589 грн. - штрафні санкції та 29821,76 грн. - пеня; з єдиного податку з юридичних осіб: з яких 1993,99 грн. - штрафні санкції; з податку на прибуток, з яких 170 грн. - штрафні санкції.

Вказана сума податкового боргу в загальному розмірі 269929,75 грн. також повністю підтверджується даними інтегрованої картки платника податків та копіями податкових повідомлень-рішень: № від 06.09.2019 року, від 03.05.2019 року, від 18.12.2018 року.

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення надсилались контролюючим органом на адресу відповідача. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що зазначені рішення у передбаченому законом порядку були оскаржені, тобто, грошові зобов`язання набули статусу узгоджених.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого.

Згідно зі ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

Крім того, згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України така сума грошового зобов`язання не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

В силу вимог пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Судом встановлено, що станом на 30.09.2019 року за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 267765,76 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу надіслано податкову вимогу № 419-50 від 08.01.2019 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернуто до податкового органу з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", що в розуміння ст. 58 ПК України вважається врученим.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що відповідач у встановлений законом строк не сплатив суму узгодженого податкового зобов`язання, суд приходить до переконання про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за цим адміністративним позовом, з рахунків у банках, що обслуговують відповідача. Отже, в цій частині заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд керується такими мотивами.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

В силу вимог абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Як видно з матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, у відповідача відсутнє майно, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг. При цьому суд зауважує, що відповідні підтверджуючі документи були зібрані податковим органом саме у зв`язку з виникненням такого боргу, а їхнє оформлення не безпосередньо перед зверненням до суду, не впливає на їх дійсність.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами позивача про те, що відсутність у відповідача майна, а також враховуючий фінансовий стан останнього, зокрема недостатню балансову вартість майна, яка є меншою суми податкового боргу, унеможливлює виконання покладених на податковий орган функцій щодо забезпечення виконання платником податків своїх зобов`язань з погашення податкового боргу. Відтак, позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, підлягають задоволенню.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір, з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександр - Гарант - Груп 12" (вул. Київська, 78, офіс 75, м. Вінниця, ), кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 269929,75 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок).

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександр - Гарант - Груп 12" (вул. Київська, 78, офіс 75, м. Вінниця, ), що знаходяться в банку, на суму податкового боргу в розмірі 269929,75 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень сімдесят п`ять копійок)

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Олександр - Гарант - Груп 12" (вул. Київська, 78, офіс 75, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович