Справа № 802/1462/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 вересня 2020 р. Справа № 802/1462/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Іванова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту ДВС Міністерства юстиції України

про: визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, у якій прийнято рішення про відмову в задоволенні позову.

26.02.2020 р. позивачем подано заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в частині заявлених вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Заява мотивована тим, що під час судового розгляду справи № 802/1596/16-а, встановлено нововиявлену обставину, а саме, що на час вирішення справи №802/1462/16-а та дослідження питання правомірності закриття виконавчого провадження у зв"язку із виконанням судового рішення, існував інший розмір ставки позички Центрального Європейського банку, який державним виконавцем не застосовувався. Вказану обставину позивач вважає нововиявленою, оскільки на момент розгляду справи та прийняття рішення вона не була відома хоча існувала.

В судовому засіданні позивач заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду підтримав та просив задовольнити, з мотивів наведених у ній.

Представник відповідача, заперечив проти перегляду постанови за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року у справі № 802/1462/16-а та просив відмовити в її задоволені. Вказав, що позивач фактично просить змінити суть судового рішення та визначити іншу суму, яка підлягала стягенню на його користь, що не було предметом дослідження у справі та не було підставою звернення з позовом.

Оцінюючи подану заяву, суд зазначає наступне.

26.09.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, у якому, серед іншого, просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №44360795.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням ЄСПЛ зобов`язано державу Україну в трьохмісячний строк виконати рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 01.03.2004р., яким, серед іншого, встановлено обов`язок ДАК "Укрресурси" провести повний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні. Дане рішення перебувало на виконанні у відповідача, проте 13.09.2016р. провадження закінчено з підстав повного фактичного виконання виконавчого документу та винесено відповідну постанову. З даною постановою позивач не погодився, вважаючи, що відповідачем неправомірно закінчено виконавче провадження, оскільки боржником не в повному обсязі виконано рішення ЄСПЛ в частині виконання рішення Замостянського районного суду м. Вінниці. Свою позицію позивач обґрунтував наявністю ухвали господарського суду м. Києва у справі №46/436-б від 28.07.2016р., якою його визнано кредитором ДАК "Укрресурси" на суму 1.396.595,57 грн. та на суму 3.296.742,60 грн., з яких ОСОБА_1 сплачено лише 711 000 та 1 188900 гривень. Невиплачений борг по рішенню Замостянського районного суду м. Вінниці станом на 01.09.2016 р. по розрахункам позивача становив 1441074, 23 грн., що, на його думку, підтверджувалось рішенням господарського суду.

Отже, як видно з наведених мотивів, позивач посилався на невиконання у повному обсязі рішення ЄСПЛ в частині непроведення повних розрахунків саме по рішенню Замостянського районного суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року в адміністративній справі № 802/1462/16-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що в ході виконання рішення ЄСПЛ відповідачем виплачена сатисфакція в розмірі 2000 євро конвертована в гривні за несвоєчасне виконання останнього. При цьому, як вказує заявник, при розгляді справи № 802/1596/16- а встановлено, що на час вирішення справи №802/1462/16-а та проведення розрахунку з позивачем існував інший розмір ставки позички Центрального Європейського банку, що підтверджується відповідною довідкою, згідно якої розмір граничної позичкової ставки у період з 18.10.2014 р. по 24.10.2014 р. становив 0,30%. Тобто на час розрахунку розміру пені існував інший розмір ставки.

Оцінюючи наведені аргументи, суд звертає увагу на те, що при розгляді справи № 802/1462/16-а не досліджувалось питання правильності визначення сатисфакції/пені та правильності проведення розрахунку її розміру, адже це не стало підставою для звернення з позовом.

Суд вкотре наголошує, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у справі №802/1462/16-а лише ставив під сумнів повне виконання рішення Замостянського районного суду в частині проведених з ним розрахунків ДАК «Укрресурси», а не правильність виплати сатисфакції/пені, що не є тотожним.

Відтак, визначаючись щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 362 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, за змістом процитованої норми процесуального закону під нововиявленими обставинами слід розуміти лише ті обставини, які мають істотне значення для справи, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. При цьому, не є підставою для перегляду докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

У постанові Пленуму ВАСУ "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" від 22.05.2015р. № 7 зазначено, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) .

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Надаючи правову оцінку доводам заявника, суд наголошує, що ознаками нововиявлених обставин насамперед є їх істотність та наявність під час розгляду справи, невідомість таких обставин.

При цьому, в поданій заяві позивач фактично вказує на іншу підставу позову, яка встановлена в ході розгляду іншої справи та просить оцінити докази, які не оцінювалися судом та не лягли в основу прийнятого рішення оскільки не були тією обставиною, що слугувала для звернення до суду.

При вирішенні даної заяви суд керується і висновками Європейського Суду з прав людини щодо тлумачення норм Конвенції при застосуванні національного законодавства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі "Brumarescu v. Romania" від 28.11.1999 наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів". "Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі" (справа "Ryabykh v. Russia" від 24.07.2003). Такі ж висновки відображені і в наступних рішення Європейського суду з прав людини у справах "Понамарьов проти України" від 3 квітня 2008 року та "Христов проти України" від 19 лютого 2009 року.

Тобто принцип юридичної визначеності в розумінні Конвенції гарантує обмеження на безкінечний перегляд рішень судів, які вступили в силу, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду уже вирішеної справи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що обставини на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні статті 362 КАС України, відповідно, відсутні підстави для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 256, 362, 369 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі №802/1462/16-а - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали сторони можуть отримати: 07.09.20

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна