Справа № 580/3016/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року справа № 580/3016/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.08.2020 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд.10; ) (далі - відповідач-1), Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (18001, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд.57; ) (далі - відповідач-2) про:

визнання протиправною відмови відповідача-1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

зобов`язання: відповідача 2 повторно надіслати до відповідача-1 документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги; відповідача 1 - прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення II групи інвалідності 24.09.2019.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачу всупереч вимог закону відмовлено у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги за захворювання, отримане під час виконання службових обов`язків у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Позивач стверджує, що законодавство лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Перелік підстав, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, зазначеної відповідачем підстави не передбачає.

Ухвалою від 10.08.2020 суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою суд встановив відповідачам строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали, для надання відзиву та пояснень на позовну заяву.

Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу позивач та відповідач-1 отримали 14.08.2020, а відповідач-2 - 13.08.2020.

27.08.2020 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№21844/20), в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що оскільки позивач перебував у трудових відносинах з УМВС України в Черкаській області, саме цей орган і проводить виплату одноразової грошової допомоги у разі задоволення позовних вимог, що передбачено Порядком №850. На МВС України покладено обов`язок щодо прийняття рішення, а не виплати грошової допомоги.

31.08.2020 відповідач-2 надіслав суду відзив на адміністративний позов (вх.№22229/20), в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, сокільки відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 23.09.2019 №465256 позивачу встановлено II групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, яке пов`язано з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що не є тотожним із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Позивач подав 02.09.2020 суду відповідь на відзив відповідача-1 (вх.№22430/20), в якій просив суд взяти її до уваги, що йому встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (захворювання отримане при виконанні службових обов`язків у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС). Тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби в органах внутрішніх справ.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 28.05.1985 до 26.08.2005.

23.09.2019 Черкаською обласною МСЕК №2 позивачу встановлена II група інвалідності безтерміново у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Визначено 80% втрати працездатності (довідка від 24.09.2019 серії 12 ААА №033431) та видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 .

Позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області заявою від 29.10.2019 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП, довідок МСЕК, довідки з НАСК «Оранта», індивідуальної програми реабілітації та свідоцтва про хворобу, довідку з банку.

23.11.2019 УМВС України в Черкаській області склало висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Вказаний висновок з доданими позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України. За наслідками їх розгляду листом від 11.02.2020 №4613/15-2020 останній повернув матеріали до УМВС України в Черкаській області, зазначивши про неможливість прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Вказано, що за результатами опрацювання матеріалів виявлено їх невідповідність вимогам п.4 Порядку №850. Тому затверджено висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Тому позивач позиваче звернувся зі вказаним вище позовом до суду.

Суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.6 ст.23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII), що діяв на час отримання позивачем травми, що спричинила втрату працездатності, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи,- в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Згідно з пунктом 1 Порядку №850 (є чинним станом на час вирішення спору) він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є встановлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи).

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - ВС) у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену у постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій.

Проаналізувавши викладені норми Порядку №850 ВС у вказаному рішенні зазначив.

Після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акти організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, лист відповідача-2 від 28.07.2020 №Н-160 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись «рішенням про відмову» у розумінні вищевикладених норм.

Суд звернув увагу, що у вказаному листі відсутнє детальне обгрунтування підстав стверджуваної невідповідності опрацьованих матеріалів пункту 4 Порядку №850. Отже, такі дії не є обгрунтованими та мотивованими.

Згідно з п.4 Порядку №850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Тобто зазначена норма не наділяє відповідача-1 правом повернути матеріали та затвердити висновок про відмову у призначенні допомоги. Натомість зобов`язує врахувати раніше виплачені суми коштів з такої допомоги.

Крім того, не доведено наявності згаданого у листі затвердженого висновку про відмову позивачу у призначенні допомоги.

Не прийнявши за результатом розгляду отриманих документів (у тому числі висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги) жодного з рішень та повернувши зазначеним листом матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, діяв всупереч вимогам ст.23 Закону №565-XII та п.9 Порядку № 850.

Згідно з п.14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Наявності вказаних обставин суду не доведено.

Згідно з правовою позицією ВС у постанові від 13.02.2018 в справі №808/1866/16 Законом України «Про міліцію» не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Спірні обставини свідчать, що матеріали за заявою позивача з висновком відповідача-2 не розглядалися за їх змістом і відповідач-1 допустив порушення вказаних вище вимог нормативно-правових актів, видавши необгрунтований жодним конкретним доводом лист.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень згідно з п.4 ч.1 ст.5 КАС України є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Оскільки у заявлених спірних правовідносинах відповідач-1 висновку про відмову не прийняв, натомість не погодив висновок відповідача-2 щодо призначення вказаної допомоги, та не доведено наявності передбачених пунктом 14 Порядку №850 обставин для відмови у її призначенні, суд дійшов висновку, що він допустив щодо позивача протиправні дії щодо відмови в призначенні та виплаті допомоги. Отже, доводи позивача в цій частині обгрунтовані та наявні підстави для зобов`язання відповідача-2 повторно надіслати відповідачу-1 матеріали позивача для призначення та виплати відповідної допомоги, а відповідача-2 за їх наслідком прийняти у порядку, визначеному чинним законодавством, рішення з урахуванням мотивів цього рішення суду.

Зважаючи на відсутність доказів щодо призначеного позивачу після первісного встановлення йому інвалідності розміру допомоги та порушення відповідачем-1 процедури розгляду матеріалів позивача, прийняття ним необгрунтованого рішення, позовна вимога зобов`язати його призначити та виплатити вказаного позивачем розміру допомоги не підлягає задоволенню з огляду на необхідність дотримання відповідачами у спірних правовідносинах п.4 Порядку №850.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково позов ОСОБА_1 .

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України України в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області () повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України України () документи для призначення та виплати ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджний постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд.10; ) після їх отримання повторно розглянути та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивуючій частині цього рішення.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 04.09.2020.