Справа № 640/20118/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Кобаля М.І.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року (прийняте в порядку письмового провадження, суддя Пащенко К.С.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такі реєстрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеніт Склад" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України, Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такі реєстрації, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 889332/39344192 від 21.08.2018, №889333/39344192 від 21.08.2018, №889334/39344192 від 21.08.2018;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2 від 26.10.2017, № 3 від 26.10.2017, № 5 від 30.10.2017 датою їх подання - 15.11.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 889332/39344192 від 21.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 26.10.2017, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад»; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 889333/39344192 від 21.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 26.10.2017, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад»; визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 889334/39344192 від 21.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 31.10.2017, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад»; зобов`язано Державну фіскальну службу України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 2 від 26.10.2017, № 3 від 26.10.2017, № 5 від 30.10.2017, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад» (ідентифікаційний код 39344192, адреса: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2 літера «А»), датою їх фактичного подання; стягнуто з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад» на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати у сумі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (як правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві) подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2020 та прийняти рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у місті Києві наводить норми права та судову практику окружних адміністративних судів щодо адміністративних справ по реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань.

01.09.2020 до суду апеляційної інстанції від ТОВ "Зеніт Склад" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року залишити без змін.

У відзиві позивач вказує, що апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування вимог та зазначення того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм права судом першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року замінено відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2017 між ТОВ «Уніпром» (продавець) та ТОВ «Зеніт Склад» (покупець) укладено договір поставки № 13/1-001Д, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 2.2. якого постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) покупцю у власність (повне господарське віддання) товари окремими партіями відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору; асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах постачальника, рахунку-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 ГК України, та є невід`ємною частиною цього договору; датою поставки (передачі) товару у власність покупця є дата, зазначена в накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару).

На виконання умов вказаного договору 31.10.2017 постачальник поставив, а покупець прийняв адгезійну добавку Stardope 130 Р в кількості 300 кг на загальну суму 25 050,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 170,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 372/10 від 31.10.2017.

20.09.2017 між ТОВ «Сучасні технології доріг» (продавець) та ТОВ «Зеніт Склад» (покупець) укладено договір поставки № 20-09, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник зобов`язується відвантажити у транспортний засіб покупця у встановлений в даному договір термін бітумну емульсію, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору; номенклатура, найменування, одиниця виміру, кількість товару, ціна за одинцю товару, що підлягає постачанню, вказуються у рахунках-фактурах та видаткових накладних до даного договору.

26.10.2017 постачальник поставив, а покупець прийняв бітумну емульсію ЕКШМ-60 в кількості 4 220 т на загальну суму 42 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 033,33 грн. та 0,780 т на загальну суму 7 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 300,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000893 та № РН-0000892 від 26.10.2017.

Згодом придбаний у вказаних постачальників товар позивач продав ТОВ «Спільне українсько-білоруське підприємство «Белавтодор-Україна».

Так, 15.09.2017 між ТОВ «Зеніт Склад» (постачальник) та ТОВ «Спільне українсько-білоруське підприємство «Белавтодор-Україна» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 15/09/17-1, відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 2.2., 7.1. якого постачальник зобов`язується проводити поставку (продаж) покупцю у власність (повне господарське віддання) товари окремими партіями відповідно до замовлення покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору; асортимент, найменування, кількість, ціна та загальна вартість товару зазначається у бухгалтерських документах постачальника, рахунку-фактурі, видаткових накладних, які після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації в розумінні ст. 266 ГК України, та є невід`ємною частиною цього договору; датою поставки (передачі) товару у власність покупця є дата, зазначена в накладній на відпуск товару (кожної окремої партії товару); оплата покупцем здійснюється на підставі відповідних документів, зазначених в п. 1.2. цього договору, які постачальник виписує на кожну партію товару та передає покупцю у момент отримання товару покупцем.

В рамках співробітництва за вказаним договором, 26.10.2017 постачальник поставив, а покупець прийняв бітумну емульсію ЕКШМ-60 в кількості 4,22 т на загальну суму 45 154,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 525,67 грн., що підтверджується видатковою накладною № 5 від 26.10.2017.

Позивачем було складено податкову накладну № 2 від 26.10.2017, яку 15.11.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкову накладну прийнято ДФС, реєстрацію накладної зупинено, оскільки податкова накладна відповідає п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017, та через невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно із УКТ ЗЕД: 2715. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

26.10.2017 постачальник поставив, а покупець прийняв бітумну емульсію ЕКШМ-60 в кількості 0,78 т на загальну суму 8 346,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 391,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 6 від 26.10.2018.

Позивачем було складено податкову накладну № 3 від 26.10.2017, яку 15.11.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкову накладну прийнято ДФС, реєстрацію накладної зупинено, оскільки податкова накладна відповідає п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017, та через невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно із УКТ ЗЕД: 2715. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

31.10.2017 постачальник поставив, а покупець прийняв адгезійну добавку Stardope 130 Р в кількості 300 кг на загальну суму 25 768,80 грн., в т.ч. ПДВ 4 294,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 8 від 31.10.2018.

Позивачем було складено податкову накладну № 5 від 30.10.2017, яку 15.11.2017 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкову накладну прийнято ДФС, реєстрацію накладної зупинено, оскільки податкова накладна відповідає п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017, та через невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно із УКТ ЗЕД: 2715. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач звернувся до фіскального органу із поясненнями щодо господарських операцій з поставки товарів.

21.08.2018 Комісією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такі реєстрації прийняті рішення № 889332/39344192, № 889333/39344192, № 889334/39344192 про відмову у реєстрації податкових накладних № 2 від 26.10.2017, № 3 від 26.10.2017, № 5 від 30.10.2017 через ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Позивач оскаржив вказані рішення в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарг позивача контролюючий орган прийняв рішення № 31074/39344192/2 від 17.09.2018, № 31075/39344192/2 від 17.09.2018, №31076/39344192/2 від 17.09.2018, якими скарги позивача залишив без задоволення, а рішення про відмову в реєстрації податкової накладної - без змін.

Вважаючи протиправним рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 889332/39344192 від 21.08.2018, №889333/39344192 від 21.08.2018, №889334/39344192 від 21.08.2018, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що наданих позивачем до контролюючого органу документів було достатньо для підтвердження господарський операцій для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних, а контролюючий орган не конкретизував підставу для відмови в реєстрації податкових накладних, не зазначив, яких саме документів не достає для реєстрації податкових накладних, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до пп.пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7. ст. 201 цього ж Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України, визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно із п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

У свою чергу, відповідно до п. 74.2 ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок).

Як передбачено п. 5 Порядку, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 7 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

При цьому, окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 було затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки).

Наказ № 567 як нормативний правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог ст. 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних у цій справі актів індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена Законом України від 07.12.2017 №2245-VIII редакція п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567.

Відповідно до п. 6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, пп. 1: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу постачання такого товару/послуг, зазначеного у податкових накладних розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 в Реєстрі, та обсягу придбання на митній території України та/або ввезення на митну територію України відповідного товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, та митних деклараціях, і переважання в такому залишку товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, більше 75% загального такого залишку та відсутність товару/послуги, зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу (абз. 5 п. 6 Критеріїв оцінки).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної на реєстрацію прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних № 2 від 26.10.2017, № 3 від 26.10.2017, № 5 від 30.10.2017 була зупинена у зв`язку з їх відповідністю пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, а саме: за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах.

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства, фіскальний орган чітко не зазначив конкретний вид критерію оцінки ступеня ризиків, обмежившись лише загальним посиланням п. 6 Критеріїв без наведення відповідного підпункту.

Однак, у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено документи, які надаються для кожного з двох підпунктів пункту 6 Критерію.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого, зрозумілого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Крім того, відповідач був зобов`язаний вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п.6 Критеріїв, а і на відповідне рішення, яким позивача внесено до переліку ризикових платників.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні протокол засідання комісії та відповідне рішення про внесення позивача до переліку ризикових платників.

Згідно з положеннями пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підпунктом 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п. 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. "в" пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що рішення Комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкової накладної повинно містити чітку підставу для відмови.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивачем, в порядку, визначеному пп. 201.16.2 п. 201.16 ст.201 ПК України, надано контролюючому органу письмові пояснення та копії документів на підтвердження реальності господарських операцій, реєстрацію податкових накладних по яким було зупинено.

Як стверджує позивач і не заперечується відповідачами, щодо податкових накладних №2 та №3 від 26.10.2017 позивачем було надано:

- копію договору купівлі-продажу № 15/09/17-1 від 15.09.2017;

- копію додатку № 1 до договору купівлі-продажу № 15/09/17-1 від 15.09.2017;

- копію видаткової накладної № 8 від 31.10.2017;

- копію виписки по рахунку від 23.11.2018;

- копію виписки по рахунку від 08.11.2018;

- копію договору поставки № 13/1-001Д від 13.09.2017;

- копію видаткової накладної № 372/10 від 31.10.2017;

- копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Зеніт Склад» від 12.09.2017;

- копію наказу 2-к від 13.09.2017;

- копію довіреності № 07/09-2017 від 07.09.2017;

- копію сертифікату відповідності UF1.170.0012207-17.

Щодо податкової накладної №5 від 31.10.2017 позивачем було надані наступні документи:

- копію договору купівлі-продажу № 15/09/17-1 від 15.09.2017;

- копію додатку № 1 до договору купівлі-продажу № 15/09/17-1 від 15.09.2017;

- копію видаткової накладної № 6 від 26.10.2017;

- копію видаткової накладної № 5 від 26.10.2017;

- копію виписки по рахунку від 23.11.2018;

- копію виписки по рахунку від 08.11.2018;

- копію товарно-транспортної накладної № 5-6 від 26.10.2017;

- копію договору поставки № 20-09 від 20.09.2017;

- копію видаткової накладної № РН-0000893 від 26.10.2017;

- копію видаткової накладної № РН-0000892 від 26.10.2017;

- копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Зеніт Склад» від 12.09.2017;

- копію наказу 2-к від 13.09.2017;

- копію сертифікату відповідності № СВ.ОДС-044.016-17.

Однак, податковий орган прийняв рішення № 889332/39344192 від 21.08.2018, №889333/39344192 від 21.08.2018, № 889334/39344192 від 21.08.2018 про відмову в реєстрації податкових накладних №2 від 26.10.2017, №3 від 26.10.2017, №5 від 30.10.2017, причиною відмови зазначивши: «ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством».

Таким чином, контролюючий орган не конкретизував підставу для відмови в реєстрації податкових накладних, не зазначив, яких саме документів не достає для реєстрації податкових накладних, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 16.04.2019 по справі № 826/10649/17 (адміністративне провадження № К/9901/4895/19).

Суд апеляційної інстанції вказує, що форма рішення про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані, а в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про необґрунтованість таких.

Оцінюючи вищевикладені обставини та вимоги чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 889332/39344192 від 21.08.2018, № 889333/39344192 від 21.08.2018, № 889334/39344192 від 21.08.2018 про відмову в реєстрації податкових накладних № 2 від 26.10.2017, № 3 від 26.10.2017, № 5 від 30.10.2017, є протиправними та підлягають скасуванню.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність зобов`язання контролюючий орган зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних, адже для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття таких рішень у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, а тому задоволення таких позовних вимог є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін та докази, надані позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийнятого спірного рішення.

В апеляційній скарзі відповідачем відтворено норми права та процитовано практику окружних адміністративних судів, не зазначено підстав для скасування рішення суду першої інстанції, не вказано, в чому саме полягало порушення норм матеріального чи процесуального права судом першої інстанції, не вказано, які саме обставини, що мають значення для справи, не були досліджені судом першої інстанції.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, судом першої інстанції порушено норми процесуального права в частині розподілу судових витрат, а відтак, резолютивна частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наведеного випливає, що за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України, судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру щодо визнання протиправними дій щодо відмови у реєстрації та зобов`язанні зареєструвати податкові накладні від 26.10.2017 за № 2 та за № 3 та податкову накладну від 30.10.2017 за № 5 та позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 5826,00 грн., згідно платіжного доручення №251 від 21.11.2018 та платіжного доручення №275 від 11.12.2018.

Таким чином, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві та Державної фіскальної служби України пропорційно.

Крім того, судом першої інстанції допущено посилку в частині суми, яка підлягала стягненню на користь позивача, а саме, в резолютивній частині зазначено про стягнення 3 524 грн. замість сплачених позивачем 5826,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, проте порушив норми процесуального права в частині розподілу судових витрат, колегія суддів вважає, що таке рішення суду першої інстанції підлягає зміні в резолютивній частині.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року змінити в резолютивній частині, виклавши абзац шостий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Склад» (ідентифікаційний код 39344192, адреса: 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2 літера «А»), понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5826 грн. (п`ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 00 коп. пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ідентифікаційний код 43141267) та Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ідентифікаційний код 39292197).»

В іншій частині Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді М.І. Кобаль

О.О. Беспалов