Справа № 743/1198/20
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1198/20
Провадження № 2-а/743/180/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.
при секретарі Марченко А.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
перекладачів Балега О.М., Тарасінгам Р.
відповідача Навшад Абообуцкер,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за позовом В/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_2 , про продовження строку затримання,

В С Т А Н О В И В :
В/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України звернулось до суду з позовом до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_2 , про продовження строку затримання.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2020 року відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Особу відповідача було ідентифіковано через посольство Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині, яким 04.05.2020 року видано свідоцтво про повернення серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.08.2020 року.

25.06.2020 року Ужгородським міськрайонним судом прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.
03.08.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії свідоцтва про повернення серії TUR007369, посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині оформлено нове свідоцтво про повернення серії НОМЕР_3 терміном дії до 31.10.2020 року.

В той же час, видворити до країни громадянської належності відповідача з України виявилося неможливим у зв`язку з карантинними заходами.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що його особа ідентифікована та він бажає самостійно і за власний кошт повернутися до країни громадянської належності.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.03.2020 року відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Особу відповідача було ідентифіковано через посольство Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині, яким 04.05.2020 року видано свідоцтво про повернення серії НОМЕР_2 терміном дії до 04.08.2020 року.

25.06.2020 року Ужгородським міськрайонним судом прийнято рішення про примусове видворення відповідача за межі території України.
03.08.2020 року у зв`язку з закінченням строку дії свідоцтва про повернення серії TUR007369, посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині оформлено нове свідоцтво про повернення серії НОМЕР_3 терміном дії до 31.10.2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що особа відповідача ідентифікована.

Викладене підтверджується поясненнями представника позивача та узгоджуються з матеріалами справи.

Відповідач не звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України.

Як слідує з пояснень представника позивача, після повторного отримання сертифіката на повернення заходи щодо виконання рішення про примусове видворення відповідача не вживалися.

Крім того, представник позивача ускладнився пояснити, які докази додано до позовної заяви, підтверджуючі неможливість видворення відповідача з України будь-яким видом транспорта.

Таким чином, позивач не вчинив жодних дій для виконання рішення про видворення відповідача з України, і не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

У відповідності до ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав визначених ч.13 ст.289 КАС України, за наявності яких неможливо виконати судове рішення про примусове видворення іноземця, особа якого ідентифікована.

Посилання позивача на карантинні обмеження та закриття державного кордону на час пандемії коронавірусу, не є підставою для продовження строку затримання іноземця, оскільки такі обставини не відносяться до обставин, передбачених ч.ч.11,13 ст.289 КАС України, які є вичерпними.

Крім того, продовження строку затримання відповідача, без належних та вичерпних на те підстав, суперечить ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мать забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом.

У відповідності до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 289 КАС України, суд
У Х В А Л И В :

В задоволенні позову В/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_2 , про продовження строку затримання відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Є.А. Жовток