Справа № 826/9451/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 826/9451/16

адміністративне провадження № К/9901/16436/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №826/9451/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» до Державної податкової служби України, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Ворошиловського районного в місті Донецьку відділення Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області по незабезпеченню автоматичного збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину від`ємного значення за червень 2015 року у розмірі 58704217,00грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість у визначений законом термін;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України станом до 31 липня 2015 року збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від`ємного значення за червень 2015 року у розмірі 58704217,00грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року позов задоволено частково.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №826/9451/16 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Державна податкова служба України 03 липня 2020 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження встановленого пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2020 року касаційну скаргу Державної податкової служби України було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з несплатою судового збору та надано п`ятиденний термін з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору в порядку і розмірі визначеного законом.

17 серпня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків та долучення документу про сплату судового збору до матеріалів касаційної скарги.

Таким чином, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху усунуто скаржником в повній мірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» задоволено частково.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Державна фіскальна служба України звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №826/9451/16 було залишено без руху на підставі частини другої статті 296 КАС України (у зв`язку з несплатою судового збору) та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для надання документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху податковий орган звернувся з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги. В обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що на даний час Держаною казначейською службою України зупинено проведення платежів на рахунках Державної фіскальної служби України на підставі наявності рішень про стягнення коштів та відсутності фінансування, у тому числі для сплати судового збору по справах, вирішених не на користь Державної фіскальної служби України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року клопотання податкового органу про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволено та надано апелянту строк для усунення недоліків до 11 жовтня 2019 року.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху податковий орган повторно звернувся з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Клопотання обґрунтовано тим, що на виконання вимог ухвали суду структурним підрозділом Державної податкової служби України підготовлено реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів по сплаті судового збору у даній справі, проте, операції на рахунках тимчасово зупинено Державною казначейською службою України у відповідності до пункту 29 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, про що свідчить лист Державної казначейської служби від 03 жовтня 2019 року №13-06-06/16964.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №826/9451/19 повернуто скаржникові.

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №826/9451/19 Державна податкова служба України повторно звернулась з апеляційною скаргою у справі №826/9451/19.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу податкового органу залишено без руху на підставі частини другої та третьої статті 298 КАС України (у зв`язку з несплатою судового збору та пропуском процесуального строку) та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

На виконання вимог зазначеної ухвали 06 травня 2020 року апелянт звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В даному клопотанні податковий орган просив визнати відсутність коштів поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрити провадження у справі. В обґрунтування вимог відповідач повторно посилається на відсутність можливості сплатити судовий збір. Зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду з апеляційною скаргою, за умови такого звернення протягом року з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року підстави пропуску процесуального строку визнані неповажними та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №826/9451/19.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав суддя-доповідач може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі частини третьою статті 298 КАС України.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 15 квітня 2020 року надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням причин поважності пропуску такого строку.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Відтак, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом процесуальний строк.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої та частиною другої статті 333 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі №826/9451/16 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета-Капітал» до Державної податкової служби України, Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Т.М. Шипуліна
Р.Ф. Ханова