Справа № 280/5874/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 280/5874/19

адміністративне провадження № К/9901/20633/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року

у справі №280/5874/19

за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4

до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області та Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , звернулись до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області та Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області у якому просили:

- визнати дії Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області щодо неоформлення паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ - протиправними;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області організувати роботу з оформлення та видачі паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки, відповідно до Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;

- зобов`язати Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області оформити та видати бланк паспорту неповнолітнім ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних;

- зобов`язати відповідачів, вести персональний облік відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про них до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Крім того, встановити строк для подання суб`єктами владних повноважень - відповідачами звіту про виконання рішення суду на вчинення певних дій з оформлення та видачі бланку паспорту на ім`я ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 , у формі паспортних книжечок, без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року, апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 задоволені.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року скасовано, позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Мелітопольського міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області у видачі ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

- зобов`язано Мелітопольській міській відділ Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області оформити та видати ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ,

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції 17 серпня 2020 року, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у даній справі є визнання протиправними дій та зобов`язання видати ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 паспорт у формі книжечки без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних та зобов`язати відповідачів, вести персональний облік відносно неповнолітніх ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи, без внесення інформації про них до Єдиного Демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року вирішено здійснювати розгляд справи №280/5874/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 КАС України, відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної міграційної служби України в Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №280/5874/19.

2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

................................

................................

.................................

А.В. Жук

О.В. Калашнікова

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду