Справа № 420/210/20
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/210/20
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 26.02.2020р.) по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3-ї особи ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10.01.2020 року ГУ ПФУ в Одеській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та 3-ї особи ОСОБА_1 , в якому просило суд визнати протиправним та скасувати постанову від 24.12.2019 року ВП №59705363 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2018р. у справі №1540/4677/18 ГУ ПФУ виконало в межах своїх повноважень, а виплата нарахованої пенсії не була здійснена у зв`язку з тим, що борг по перерахунку з 01.09.2018р. по 13.01.2019р. у розмірі 25619,4 грн. підлягає виплаті згідно «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» (затв. Постановою КМУ №649 від 22.08.2018р. «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду»), а тому не може в даному випадку вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ПФУ в Одеській області 11.03.2020 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

19.03.2020 року матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2020р. вказану вище апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати апелянтом судового збору.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 року відрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких законних підстав для її задоволення.

Судом 1-ї інстанції встановлено наступні обставини справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі №1540/4677/18 визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Одеси від 04.09.2018 року №836993 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Центральне об`єднане управління ПФУ м. Одеси здійснити донарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2018 року, на підставі довідки від 17.07.2018 року №786/Р/15-53-05-41 державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно всіх посадових середнього розміру заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7005,54 грн., виходячи з розрахунку 90%, без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019 року у справі №1540/4677/18 повернуто апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Одеській області.

13.02.2019 року Одеським окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист у справі №1540/4677/18.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року у справі №1540/4677/18 замінено боржника у виконавчому проваджені по справі №1540/4677/18 з Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі - на ГУ ПФУ в Одеській області.

02.08.2019 року від ОСОБА_1 до Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла заява про примусове виконання рішення ООАС від 13.11.2018 року.

05.08.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. відкрито виконавче провадження ВП №59705363 з примусового виконання виконавчого листа №1540/4677/18 від 13.02.2019 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Одеси здійснити донарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , з 01.08.2018 року, на підставі довідки від 17.07.2018 року №786/Р/15-53-05-41 державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно всіх посадових середнього розміру заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7005,54 грн., виходячи з розрахунку 90%, без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених виплат та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692 грн.

25.10.2019 року ГУ ПФУ в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області направлено лист №900/04-11 «Про здійснення нарахування та виконання рішення», яким повідомлено, що загальна сума боргу становить 28985,45 грн., за період з 01.09.2018 року по 13.01.2019 року сума боргу становить 25619,4, а з 14.01.2019 року по 31.01.2019 року сума боргу становить 3366,05, яка виплачена у лютому 2019 року. Згідно з «Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (затв. Постановою КМУ від 22.08.2018р. №649), заборгованість у сумі 25619,4 грн. включена до реєстру судових рішень. Виділення коштів для зазначених виплат здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійного фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

09.12.2019 року ОСОБА_2 звернулася з листом до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому зазначила, що ГУ ПФУ в Одеській області не виконано рішення суду, у зв`язку з чим просила притягнути боржника до відповідальності згідно законодавства України.

24.12.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. винесено постанову ВП №59705363 про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Одеській області у розмірі 5100 грн. відповідно до ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями та спірною постановою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності позовних вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірної постанови відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Як передбачено статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Як слідує зі змісту приписів ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, «виконавчий збір» - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.27 Закону України №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру «виконавчий збір» стягується в розмірі 2 (двох) мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі 4 (чотирьох) мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи..

Згідно з ч.5 ст.27 Закону України №1404-VIII, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Як передбачено приписами ч.9 ст.27 Закону України №1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа.

Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

У відповідності ж до положень ч.1,2 ст.63 вказаного Закону №1404, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, згідно з ч.2,3 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, як встановлено судами обох інстанцій та вже зазначалось вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі №1540/4677/18 визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Одеси від 04.09.2018 року №836993 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Центральне об`єднане управління ПФУ м. Одеси здійснити донарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2018 року, на підставі довідки від 17.07.2018 року №786/Р/15-53-05-41 державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, згідно всіх посадових середнього розміру заробітної плати, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7005,54 грн., виходячи з розрахунку 90%, без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених виплат.

Разом з тим, як зазначає сам позивач, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі №1540/4677/18 ним дійсно у повному обсязі не виконано, але виключно з поважних причин.

Проте, судова колегія зазначає, що відповідно до «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649, боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України (п.3). Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою (п.5).

Відповідно до п.п.2,5,6,8 наведеного Порядку, боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

На підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Одеській області не надано ані до суду, ані на адресу відповідача жодного доказу, який свідчив би про вчинення позивачем дій, зазначених у п.5 «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» №649, зокрема, направлення до Пенсійного фонду України документу, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунку суми, що підлягає виплаті, засвідченого керівником боржника або уповноваженою ним особою.

При цьому, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, критично ставиться до тверджень позивача про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі №1540/4677/18, на підставі якого видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження ВП №59705363, оскільки позивачем фактично був лише тільки здійснений перерахунок та часткова виплата заборгованості, але повного погашення заборгованості до цього часу так і не відбулося.

Також позивачем не надано і будь-яких підтверджень стосовно включення до Реєстру заборгованості рішення у справі №1540/4677/18, для розгляду питання та винесення рішення про виділення коштів та їх перерахування.

Надання ж лише відповіді про те, що сума пенсії буде виплачена згідно з «Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (затв. Постановою КМУ від 22.08.2018р. №649) та «Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018р. №20-1, не є виконанням рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, що на момент прийняття д/виконавцем спірної постанови позивачем не було виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року по справі №420/210/20 в повному обсязі, а посадова особа відповідача не допустила порушень Закону №1404, у зв`язку з чим, підстави для скасування постанови від 24.12.2019 року ВП №59705363 - відсутні.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.287,308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04.09.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченка