Справа № 446/1122/20
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/1122/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2020 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т.І.;

секретар судового засідання Карпа Г.М.;

Справа №446/1122/20

Провадження № 2-а/446/64/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Управління безпеки міста Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

26.06.2020 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Управління безпеки міста Львівської міської ради, в якій просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 13.03.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що постановою відповідача серії LV № від 13.03.2020 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень 00 коп. Зазначає, що з постановою він не згоден, оскільки оскаржувана постанова не відповідає дійсним обставинам справи, вимогам закону, яким регулюється правила дорожнього руху та є немотивованою і необґрунтованою. Так, позивач стверджує, що особисто він не порушував жодних правил дорожнього руху, оскільки в цей день належним йому транспортним засобом керував гр. ОСОБА_2 , який після виявлення штрафу звернувся до відповідача із заявою про визнання факту порушення та сплатив штраф.

Вважає, що оскільки він таке правопорушення не вчиняв, а особа, яка вчинила таке правопорушення визнала свою вину у спосіб, який передбачений законом, то у відповідача були відсутні підстави для накладення адміністративного стягнення з нього, як власника транспортного засобу.

Ухвалою суду від 01.07.2020 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання без виклику сторін.

22.07.2020 представник відповідача у визначений судом строк подав відзив в якому просив відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, а справу слухати без участі представника відповідача. Так, заперечуючи позовні вимоги вказав, що позивача підставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, саме як власника транспортного засобу, а правом на внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів позивач не скористався.

04.08.2020 ОСОБА_1 подав суду відповідь на відзив в якому вказав, що у нього відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, так як за кермом в момент вчинення такого був ОСОБА_2 , а тому вважає, що викладені у відзиві твердження є необґрунтовані.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Lexus Rx 300, державний номерний знак НОМЕР_1 . Дана обставина не заперечується сторонами у справі.

13.03.2020, об 11:37 транспортний засіб марки Lexus Rx 300, державний номерний знак НОМЕР_1 , був зафіксований, як такий, що здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме по вул.. Саксаганського, 13, що у м. Львові. Вказана обставина не заперечується сторонами та доводиться доданими до відзиву фотосвітлинами.

Постановою інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради серії LV № від 13.03.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 255,00 грн (а.с.6).

Як видно з цієї постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності оскільки, транспортний засіб Lexus Rx 300, державний номерний знак НОМЕР_1 , було зафіксовано в момент вчинення правопорушення у м. Львів по вул. Саксаганського, 13, 13.03.2020 об 11:37 год., на якому було здійснено зупинку і який знаходився в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено п. 8.4в, 33.3.34 ПДР України.

16.03.2020 до Управління безпеки міста Львівської міської ради звернувся гр. ОСОБА_2 із заявою, в якій вказав, що він просить не притягувати власника транспортного засобу Lexus Rx 300, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а постанову скерувати на його адресу.

Одночасно, 16.03.2020 ОСОБА_2 здійснив оплату штрафу згідно постанови від 13.03.2020 у розмірі 127,50 грн. та додав таку квитанцію до заяви від 16.03.2020.

Також судом встановлено, що оскаржувану постанову, Управління безпеки міста Львівської міської ради надіслало ОСОБА_1 16.03.2020 за вих.№10645. Однак, як видно копії поштового конверта №574, такий лист надіслано 13.05.2020, а з даних сайту «Укрпошта» видно, що таке відправлення вручено 14.05.2020.

Вважаючи таке рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

З доводів сторін у справі видно, що спір зводиться виключно до правової оцінки процедури притягнення до адміністративної відповідальності власника транспортного засобу, за умов наявності даних про те, що таке правопорушення вчинено іншою особою і така особа визнає цей факт.

Процедура розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) врегульована зокрема нормами статей 14-2, 279-1 - 279-8 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

А згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналіз наведених вище норм закону, який є чинним на час вчинення адміністративного правопорушення та розгляду даної справи свідчить, що власник транспортного засобу несе адміністративну відповідальність за порушення зокрема правил зупинки та стоянки, які зафіксовані в автоматичному режимі (фотозйомка, відеозапис).

Однак, це правило не є абсолютним.

Законом надано можливість власнику транспортного засобу повідомити відповідного суб`єкта прийняття рішення про те, що таке порушення вчинено не ним, а іншою особою. Таким може бути повідомлення про протиправне використання транспортного засобу іншими особами, або обізнаність власника про правомірне використання його транспортного засобу іншою особою. В останньому випадку, закон вимагає наявність згоди такої особи на притягнення його до адміністративної відповідальності та оплату штрафу такою особою. В такому випадку, власник транспортного засобу звільняється від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Як видно з обставин справи, позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, який був розміщений в межах дії знаку «Зупинка заборонена». Проте, таке правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі, тобто особа правопорушника в момент його вчинення не зафіксована, а тому адміністративне стягнення було покладено на власника транспортного засобу.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач був повідомлений на підставі заяви від 16.03.2020, що таке правопорушення вчинив гр. ОСОБА_2 , який у заяві вказав, що просить не притягувати до відповідальності власника транспортного засобу ОСОБА_1 , а сам оплатив штраф та надав докази такої оплати.

За таких умов, у відповідача не було підстав для притягнення до адміністративної відповідальної власника транспортного засобу, оскільки особа правопорушника була встановлена у спосіб, який визначений законом, і така особа понесла адміністративне стягнення у виді штрафу.

Причому суд не погоджується з доводами відповідача, про те що, позивач не скористався своїм правом внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відхиляючи такий аргумент, суд вказує на таке.

Аналіз ст. 14-2 КУпАП свідчить, що поняття «належний користувач» вжито у законі на рівні з поняттями «фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб» та «керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб». Тобто, відповідно до цієї норми закону, у системному взаємозв`язку з нормою ст. 279-3 КУпАП, належний користувач може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, так само як і власник транспортного засобу.

Водночас, порядок звільнення від адміністративної відповідальності, який передбачений у ст. 279-3 КУпАП не залежить від наявності чи відсутності у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів даних, про належного користувача транспортного засобу.

За таких умов, доводи відповідача у даній справі щодо правомірності притягнення позивача до відповідальності, оскільки такий не вніс даних до вищезгаданого реєстру є неспроможними.

Суд також відхиляє посилання відповідача на те, що у тексті заяви ОСОБА_2 не вказано, що він визнає факт вчинення адміністративного правопорушення та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності.

Так, у своїй заяві ОСОБА_3 вказав, що він просить не притягати до відповідальності власника транспортного засобу ОСОБА_1 і надав квитанцію про сплату ним штрафу за вчинене правопорушення.

Суд вважає, що трактування відповідачем змісту заяви ОСОБА_2 є надто формальним, а дані вказані у такій заяві є достатніми для звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 279-3 КУпАП.

Інші доводи відповідача також не можуть слугувати підставою для відмови в адміністративному позові, оскільки не спростовують очевидно обґрунтованих вимог позивача.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На необхідності індивідуалізації адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху наголошено і у Рішенні Конституційного Суду України N 1-34/2010 від 22 грудня 2010 року.

Так, у цьому Рішенні Конституційний Суд України вказав, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Розглянувши дану справу, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, при прийнятті оскаржуваної постанови не дотримався процедури притягнення позивача до відповідальності, а також порушив конституційну гарантію індивідуалізації адміністративної відповідальності. Тому, така постанова не може бути залишена в силі, а підлягає скасуванню, як незаконна та така, що порушує права та інтереси позивача.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, то суд керуючись повноваженнями, які визначені у п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Одночасно, на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідач, за рахунок його бюджетних асигнувань, необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241, 242, 244-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Строцького А.І., серії LV № від 13.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління безпеки міста Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено 04.09.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, місцезнаходження 79005, м. Львів, вул. Зелена, 9, .

Суддя Т.І. Котормус