Справа № 120/4503/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

07 вересня 2020 р. Справа № 120/4503/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м.Вінниця, 21028)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Ст. 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 160, 161 КАС України.

Норми ст. 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів позовної заяви додано копію квитанції № ПН2221584 від 11.08.2020 року про сплату судового збору сумі 840 грн. 80 коп..

У цьому контексті суд вказує, що Верховний Суд в ухвалі від 26.12.2018 року у справі № 821/920/18 зазначив, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Документ про сплату судового збору подається до суду в оригіналі, тому є недопустимим надання ксерокопії платіжного доручення як доказу сплати судового збору.

Так, позивачем надано копію квитанції про сплату судового збору, що є недопустимим, так як даний документ не може бути належним доказом сплати судового збору.

Від так, позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (Пелевін проти України, № 24402/02, від 20 травня 2010 року, п. 27; ОСОБА_2 проти України, № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Водночас, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо ОСОБА_1 у зв`язку із зменшенням основного розміру його пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення та зменшення розміру його пенсії за рахунок виплати з 01.01.2018 року 50%, а з 01.01.2019 року - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи зі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд вказує, що позивачем заявлено дві самостійних не залежних одна від одної позовних вимоги. Так, позовна вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшенням позивачеві основного розміру його пенсії за вислугу років під час її перерахунку з 90% від відповідних сум грошового забезпечення на 70% від відповідних сум грошового забезпечення є першою самостійною позовною вимогою. Водночас похідною від неї є позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачеві в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

Другою самостійною позовною вимогою є вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 01.01.2018 року 50%, а з 01.01.2019 року - 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Похідною від неї є позовна вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачеві з 01.01.2018 року, виходячи зі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Таким чином, за звернення до суду з даним позовом позивачеві необхідно сплатити судовий збір за дві позовні вимоги. Сплаченого згідно квитанції № ПН2221584 від 11.08.2020 року судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. недостатньо.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме, працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні, з 1 липня - 2 197 гривень, з 1 грудня - 2 270 гривень;

З огляду на це, сума судового збору за звернення до суду з даним позовом становитиме 1 681 грн. 60 коп. (2 Х (2 102 грн. 00 коп. Х 0,4)).

Між тим, суд вважає за необхідне відмітити те, що у тексті позовної заяви та у прохальній частині позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у виді сплати судового збору у розмірі 1 681 грн. 60 коп..

За правилами визначеними ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 161 КАС України, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачеві, строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду оригіналу документу підтверджуючого сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. або вказати обставини, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, надавши підтверджуючі документи.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та ст. 160, 161, 169, 171, 248, 255, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачеві 10-денний строк, з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме шляхом надання до суду оригіналу документу підтверджуючого сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. або вказати обставини, що є підставою для звільнення від сплати судового збору, надавши підтверджуючі документи; надання до суду оригіналу квитанції № ПН2221584 від 11.08.2020 року.

Дану ухвалу направити позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна