Справа № 1.380.2019.000316
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.000316 пров. № А/857/7955/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Качмара В. Я., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року про прийняття звіту про виконання рішення суду у справі №1.380.2019.000316 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Сакалош В. М.,

час ухвалення рішення 04.06.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 09.06.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення судового контролю та строку для подання звіту за виконанням судового рішення від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили, заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №1.380.2019.000316 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316 протягом 60 робочих днів з моменту набрання ухвалою законної сили. У задоволенні решти заявлених вимог відмовлено.

На виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 17 січня 2020 року подало звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції не врахував того факту, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року відповідачем фактично не виконано, оскільки виплату перерахованої пенсії за період з січня 2016 року по липень 2019 року не було проведено, а лише подано розрахунок недоотриманих коштів у розмірі 43663,15 грн без встановлення кінцевої дати для здійснення відповідної виплати цих коштів. Постановою Правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №20-1, яка зареєстрована у Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за №1189/32641, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Згідно з п.3 вказаного Порядку у реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»: на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів. Однак відповідачем не надано суду жодних доказів обліку нарахованих позивачу сум за рішенням суду у відповідному реєстрі заборгованості, що також свідчить про невиконання відповідачем рішення суду. З огляду на вказане просить скасувати оскаржувану ухвалу та змінити або ухвалити нове судове рішення, яким визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області таким, що не підтверджує факт виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316 у повному обсязі; розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 серпня 2019 року щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання рішення суду; накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф у розмірі 42040,00 грн відповідно до ст.382 КАС України, половину якого стягнути в дохід Державного бюджету України, а іншу половину на користь ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316 виконано. Зокрема, позивачу здійснено перерахунок пенсії на виконання вищевказаного рішення суду, і розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2019 року становить 7579,79 грн, доплата до пенсії з 09 липня 2019 року по 31 липня 2019 року у розмірі 766,60 грн виплачена позивачу, що підтверджується відомостями за серпень 2019 року. Щодо виплати перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 08 липня 2019 року в сумі 43663,15 грн, то така буде здійснена у порядку черговості, визначеній Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, оскільки виплата сум на виконання судових рішень щодо перерахунку пенсії здійснюється за наявності цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Крім того, доплата за період з 01 січня 2016 року по 08 липня 2019 року в сумі 43663,15 грн включена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, яка буде виплачена позивачу після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Позивач (апелянт) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване судове рішення з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача Кожухар І. І. у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316, яке набрало законної сили 09 липня 2019 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 82% до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку та виплати відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у розмірі 82% відповідних сум грошового забезпечення відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» та довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області про грошове забезпечення від 21 березня 2018 року №91-00416 для перерахунку пенсій з урахування грошового забезпечення поліцейських.

16 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю та строку для подання звіту за виконанням судового рішення від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі у справі №1.380.2019.000316 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівської області подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316 протягом 60 робочих днів з моменту набрання ухвалою законної сили. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України на ухвалу від 24 жовтня 2019 року залишено без задоволення, а ухвалу про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі у справі № 1.380.2019.000316 без змін.

17 січня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року подало звіт про виконання рішення суду.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що з аналізу поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівської області звіту про виконання рішення суду вбачається, що відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, тому такий звіт підлягає прийняттю відповідно до вимог ст.382 КАС України.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.382 КАС України).

Отже, ст.382 КАС України передбачає такі форми судового контролю за виконанням судового рішення як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду та накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 січня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року подало звіт про виконання рішення суду у справі №1.380.2019.000316.

У поданому звіті відповідач зазначає, що рішення суду у справі №1.380.2019.000316 виконано, про що повідомлено ОСОБА_1 листами від 05 серпня 2019 року №20275/03.29-15 та від 22 серпня 2019 року №22075/03.29-15.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, і розмір пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2019 року становить 7579,79 грн, доплата до пенсії з 09 липня 2019 року по 31 липня 2019 року у розмірі 766,60 грн виплачена позивачу, що підтверджується відомостями за серпень 2019 року. Цього факту не заперечує і сам позивач.

Щодо виплати перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 08 липня 2019 року в сумі 43663,15 грн, то відповідач покликається на те, що така буде здійснена у порядку черговості, визначеній Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, оскільки виплата сум на виконання судових рішень щодо перерахунку пенсії здійснюється за наявності цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Крім того, відповідач зазначив, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 01 жовтня 2019 року №26077/03.29-15 повідомлено державного виконавця про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з пп.4, 5 п.4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок №649).

Відповідно до п.1 Порядку №649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з п.3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

П.4,5 Порядку №649 передбачають, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до п.10 Порядку №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Як вбачається з матеріалів справи, до звіту про виконання рішення суду відповідачем додано витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до п.10 Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року №20-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2018 року за №1189/32641.

Тобто, доплата за період з 01 січня 2016 року по 08 липня 2019 року в сумі 43663,15 грн включена до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, яка буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету.

Також у поданому звіті Головне управління Пенсійного фонду України зазначає, що на виконання рішення суду вживає всі заходи, зокрема, подає інформацію в пенсійний Фонд України за формою ЮМ-2, в якій зазначається сума нарахованих коштів на виконання судових рішень з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649.

Крім того, згідно зі ст.23,116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, та членам їх сімей згідно зі ст.8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тому нарахована позивачу сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Таким чином, як вбачається зі змісту звіту про виконання рішення суду та доданих до нього матеріалів, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вжило відповідні заходи щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі №1.380.2019.000316.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що фактична невиплата нарахованих позивачу коштів зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання Головним управлінням Пенсійного фонду у Львівській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

При цьому, колегія суддів враховує, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи колегія суддів не вбачає наявності таких підстав.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про прийняття звіту про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року, оскільки, як вбачається з поданого звіту та доданих до нього матеріалів, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівської області було вжито всіх залежних від нього заходів з метою виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про прийняття звіту про виконання рішення суду у справі №1.380.2019.000316, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року про прийняття звіту про виконання рішення суду у справі №1.380.2019.000316 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
Судді В. Я. Качмар
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року.