Справа № 420/2938/19
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2938/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при перерахунку з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, зменшення основного розміру пенсії з 86% на 70% грошового забезпечення, виплати пенсії в 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8180,00 грн., окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 4830,00 грн., надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих гавань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Ухвалою суду від 16.05.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 22.07.2019 року зупинено провадження по цій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №№240/6263/18.

Ухвалою суду від 03.09.2020 року поновлено провадження по даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримує пенсію за вислугу років в розмірі 86% грошового забезпечення. В березні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.11.2018 року з урахуванням лише окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку Позивач займав на дату звільнення з військової служби, які були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував у складі щомісячного грошового забезпечення в період проходження військової служби і які до 01.01.2018 року враховувались при обчисленні та подальших перерахунках пенсії, а саме: надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премія в розмірі 10% від посадового окладу, - до перерахунку пенсії з 01.01.2018 року не увійшли. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства та грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному відсотковому розмірі, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Представник відповідача 03.06.2019 року за (вхід.№20006/19) надав до суду відзив щодо відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі пославшись на те, що відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закону № 2262-ХІІ) в редакції від 01.01.2017 року, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право па пенсію за ним Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право па пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", відповідно до якої затверджено нові схеми тарифних розрядів зазначених осіб. З метою виконання Постанови № 704 та положень ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальпицького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським, з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), то визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступні факти та обставини:

Позивач - ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 86% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії від 23.06.2012 року.

Пенсія позивачу призначена згідно вимог частини 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393) із сум грошового забезпечення, а саме:

- посадового окладу;

- окладу за військове звання;

- процентної надбавки за вислугу років (40%);

- надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу;

- надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

- премії в розмірі 10% від посадового окладу,

що підтверджується перерахунком пенсії від 23.06.2012 року (Додаток 2).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) в березні 2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Відповідач) було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.11.2018 року з урахуванням лише окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення з військової служби, які були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував у складі щомісячного грошового забезпечення в період проходження військової служби і які до 01.01.2018 року враховувались при обчисленні та подальших перерахунках пенсії, а саме: надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу; надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; премія в розмірі 10% від посадового окладу, - до перерахунку пенсії з 01.01.2018 року не увійшли, що підтверджується розрахунком пенсії від 29.03.2018 року.

Також, при проведенні даного перерахунку відповідачем було зменшено основний розмір пенсії з 86% на 70% грошового забезпечення.

Крім того, після проведеного перерахунку, виплату пенсії в 2018 році відповідач здійснював лише з урахуванням 50% розміру підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року - 75% розміру підвищення пенсії.

Позивач вважає такі дії відповідача неконституційними, незаконними та протиправними.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України, закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон 2262-ХІІ).

Згідно з ч.3 ст.43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Положеннями першого речення 4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ в редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчів актів України» 01.01.2017 року, передбачались підстави для перерахунку пенсій та перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались для їх перерахунку. Так, усі призначені за Законом пенсії підлягали перерахунку, у тому числі, у зв`язку із введенням для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Єдиний підхід до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсії, так і при перерахунку раніше призначених пенсій діяв до моменту затвердження Постановою № 103 змін до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).

Згідно вимог пункту 5 Порядку № 45, який діяв до внесення вказаних змін для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховувалось у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:

- посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням;

- щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок;

- інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію;

- щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах "С", у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром "Байконур", якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Таке положення пункту 5 Порядку № 45 відповідало, встановленому законодавцем, єдиному підходу до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсії, так і при перерахунку раніше призначених пенсій.

Згідно вимог нової редакції пункту 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються лише такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

Натомість, військовослужбовцям, звільненим з військової служби після 1 березня 2018 року, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як того вимагає частина 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідач мав здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018 року, у відповідності до вимог пункту 1 статті 41 Закону № 1058-ІУ, частини 2 преамбули та частини 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 704, тобто з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема:

- посадовий оклад в розмірі 8180,00 грн.;

- оклад за військове звання в розмірі 1480,00 грн.;

- процентну надбавку за вислугу років (50%) в розмірі 4830,00 грн.;

- надбавку за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу;

- надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років,

- премію в розмірі 10% від посадового окладу.

Також, судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 86% грошового забезпечення, що підтверджується перерахунком пенсії від 23.06.2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ були внесені зміни, та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Однак, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами № 3668-17 та № 1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення, відповідно, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України видокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-420а 13 та № 21-348а13, від 17 грудня 2013 року № 21-445а13, та Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 № 175/1665/17, від 24.04.2018 № 686/12623/17, та в рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.

За таких обставин, відповідач мав здійснити перерахунок пенсії позивача, починаючи з 01.01.2018 року, з основним розміром 86% грошового забезпечення.

Як вбачається з перерахунку пенсії від 29.03.2018 року, виплата відповідачем донарахованих сум підвищення пенсії з 01.01.2018 року здійснювалась позивачу в розмірі 50% від підвищення пенсії, а з 01.01.2019 року здійснюється в розмірі 75% від підвищення пенсії.

Зміст цього перерахунку підтверджує, що нарахування пенсії позивачу проведено у 100% розмірі, на що вказує розділ під назвою «ПІДСУМОК ПЕНСІЇ (з надбавками)».

Таким чином, позивач отримав право на вказану перераховану суму пенсії, але відповідач, посилаючись на Постанову №103, виплачує йому лише 50% від суми підвищення пенсії.

Суд вважає, що оскільки позивач має право на отримання нарахованої суми пенсії в повному обсязі, невиплата вказаної суми є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018 року має визначатися безпосередньо Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», і, що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати «майном» у значенні цього положення.

Зазначена правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 року (за заявою № 68385/10 та № 71378/10), згідно якої, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підгрунтя - наприклад, коли є чинним Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

В даному випадку є підстави стверджувати про наявність «законних сподівань», оскільки позивач отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону з 1 січня 2018 року.

Водночас, треба зазначити, що друге речення першого пункту ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Захист прав власності», яке дозволяє позбавити майна лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт зазначає, що держава має право здійснювати контроль за використанням майном шляхом введення в дію «законів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки втручання у право позивача не може бути визнано таким, що відповідає Закону.

Таким чином, суд вважає, що позивач мав «законні сподівання» отримати пенсію з урахуванням 100% донарахованих сум підвищення після її перерахунку з 01.01.2018 року.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при перерахунку з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, зменшення основного розміру пенсії з 86% на 70% грошового забезпечення, виплати пенсії в 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8180,00 грн., окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 4830,00 грн., надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих гавань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, підлягають задоволенню відповідно до положень ч.1 ст.245 КАС України.

Суд зазначає, що під час карантину, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», строки, визначені КАС України продовжуються на строк дії карантину. У зв`язку із чим, справа розглянута 03.09.2020 року.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.139,241-246,263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо неврахування при перерахунку з 01.01.2018 року пенсії ОСОБА_1 надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, зменшення основного розміру пенсії з 86% на 70% грошового забезпечення, виплати пенсії в 2018 році з урахуванням лише 50% суми підвищення пенсії, а в 2019 році - з урахуванням лише 75% суми підвищення пенсії.

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу в розмірі 8180,00 грн., окладу за військове звання в розмірі 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) в розмірі 4830,00 грн., надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 20% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих гавань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премії в розмірі 10% від посадового окладу, та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С.Єфіменко

.