Справа № 200/5295/19-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 200/5295/19-а

провадження № К/9901/4424/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 200/5295/19-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 200/5295/19-а.

Верховний Суд ухвалою від 28.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України, оскільки скарга була подана без дотримання вимог, встановлених КАС України. Одночасно цією самою ухвалою скаржниці був наданий десятиденний строк з дня вручення відповідної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме запропоновано: (1) подати касаційну скаргу, виклавши повністю її текст державною (українською) мовою, та надати копії касаційної скарги й долучених до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; (2) зазначити передбачену (передбачені) пунктами 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України підставу (підстави), на яких подається касаційна скарга; (3) подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та наданням відповідних доказів на підтвердження таких обставин; (4) уточнити вимоги касаційної скарги стосовно оскарження судових рішень із зазначенням їхніх правильних найменувань (постанова, рішення) та меж їхнього оскарження, (5) а також надати суду платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 536,80 грн.

На виконання вимог означеної ухвали скаржниці надіслала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. У своїй заяві ОСОБА_1 , з-поміж іншого, просить суд поновити їй строк на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції з тих підстав, що вона не є адвокатом та не обізнана з процесуальним порядком касаційного оскарження судових рішень і вимогами щодо форми та змісту, яким має відповідати касаційна скарга. Стверджує, що повідомила адвокатові, до якого звернулася за отримання професійної правничої допомоги, про те, що має намір скерувати документи до суду касаційної інстанції в електронній формі на його офіційну електронну скриньку, а він, натомість, як зазначає заявниця, їй щодо цього не заперечив. Вказує, що після того, як отримала постанову суду апеляційної інстанції в цій справі, надіслала касаційну скаргу до Верховного Суду 15.01.2020, тобто в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження. Одночасно скаржниця зазначає, що не дочекавшись відповіді від суду касаційної інстанції до 12.02.2020, звернулася до іншого адвоката, від якого дізналася, що касаційну скаргу треба надсилати у паперовій формі засобами поштового зв`язку. Зазначає, що 13.02.2020 скерувала свою касаційну скаргу до Верховного Суду в паперовій формі. З огляду на наведені обставини заявниця просить поновити її процесуальний строк для звернення до суду з касаційною скаргою.

Колегія суддів зазначає, що за правилами, встановленими частинами першою, другою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Водночас Верховний Суд звертає увагу заявниці на те, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки учасників справи, відповідно до яких особа, яка зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження, а також стосовно належного оформлення касаційної скарги. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас тлумачення юридичних приписів частини третьої статті 329 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою зумовлена, насамперед, тим, що у контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення тільки з метою повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони й пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Утім обставини, якими скаржниця обґрунтовує поважність причин пропуску нею строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними.

Надаючи оцінку тій обставині, що адвокат, до якого зверталася заявниця для одержання професійної правничої допомоги, надав їй юридичну консультацію, керуючись якою, вона не змогла належно реалізувати своєю право касаційного оскарження судового рішення, колегія суддів зауважує, що обов`язок позивача неухильно виконувати вимоги процесуального закону не може узалежнюватися від того, своєчасно чи несвоєчасно ОСОБА_1 звернулася щодо надання їй правничої допомоги, зокрема й у формі юридичної консультації, та настільки ґрунтовним (деталізованим) було надання такої допомоги, оскільки питання організації захисту своїх прав та законних інтересів належить до сфери впливу самої позивачки, яка, з-поміж іншого, може, у разі потреби, звернутися до іншого фахівця в галузі права (до іншого юриста) для отримання юридичної консультації щодо захисту власних прав та законних інтересів, зокрема, й у судах України.

І з огляду на те, що питання забезпечення належного захисту своїх інтересів, насамперед, залежить від волевиявлення самого учасника справи, це в жодний спосіб не має впливати на процесуальний обов`язок позивачки подавати скарги (заяви, клопотання) із дотриманням встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів також встановила, що з моменту ухвалення оскарженої постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у цій справі й до моменту звернення заявниці з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції сплинуло понад півтора місяці.

У цьому контексті Верховний Суд зважає на те, що хоча заявниця у своїй заяві про поновлення строку касаційного оскарження й стверджує про те, що вона надсилала касаційну скаргу вперше електронною поштою у межах встановленого законом строку касаційного оскарження, утім жодного доказу, який міг би підтвердити такий її аргумент, в матеріалах касаційної скарги та долучених до неї документах, а також у заяві про усунення недоліків касаційної скарги й додатках до неї немає.

З наведеного випливає, що заявниця не подала до суду належних доказів, які б свідчили про те, що вона намагалася звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою у визначений законом строк та що вона виявила достатню сумлінність в захисті своїх прав.

Одночасно Верховний Суд зауважує, що зволікання заявниці із реалізацією свого права касаційного оскарження, яке (таке зволікання) виявилося у поданні нею касаційної скарги через більш ніж півтора місяці після ухвалення судом апеляційної інстанції оскарженого судового рішення, також не підтверджене жодними доказами, які б свідчили про об`єктивну неможливість звернення заявниці з касаційною скаргою в цій справі протягом визначеного законом строку на її подання.

З цих підстав Верховний Суд доходить висновку, що аргументи, якими заявниця мотивує вимоги своєї заяви про поновлення строку касаційного оскарження, не свідчать про наявність непереборних обставин, що об`єктивно унеможливили звернення ОСОБА_1 з касаційною скаргою протягом встановленого законом строку на касаційне оскарження.

І зважаючи на те, що наведені заявницею обставини не свідчать про поважність причин пропуску нею строку касаційного оскарження, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення такого процесуального строку.

Отже, Верховний Суд встановив, що недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 не усунула. Клопотання про проводження строку на усунення недоліків касаційної скарги заявниця також не подавала.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на те, що причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 200/5295/19-а, які були викладені в заяві ОСОБА_1 , колегія суддів визнає неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити.

Керуючись положеннями статей 248, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 200/5295/19-а.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 200/5295/19-а.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржниці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб