Справа № 200/5346/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 р. Справа№200/5346/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши при секретарі судового засідання Купріян В.Ю. адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 68, )

до Фермерського господарства «Урожайне ЧІ» (85364, Донецька область, Покровський район, с. Петрівка, вул. Прокоф`єва, буд. 115, оф. 5)

про стягнення адміністративно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Фермерського господарства «Урожайне ЧІ», відповідно до якого просив суд стягнути з Фермерського господарства «Урожайне ЧІ» на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, у розмірі 166 346,67 грн. та пеню у розмірі 2 145,70 грн.

Ухвалою від 09 червня 2020 року суд відкрив провадження у справі, призначивши до розгляду на 06 липня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30 червня 2020 року до суду засобами електронного зв`язку надійшла заява позивача про долучення до справи матеріалів, оригінал заяви надійшов до суду засобами поштового зв`язку 08 липня 2020 року

06 липня 2020 року розгляд справи відкладено на 20 липня 2020 року у зв`язку з неявкою сторони по справі.

06 липня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву разом з додатками, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

20 липня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності представник позивача.

20 липня 2020 року розгляд справи відкладено на 22 липня 2020 року.

22 липня 2020 року ухвалою суду позовну заяву Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фермерського господарства «Урожайне ЧІ» про стягнення адміністративно-господарських санкцій залишено без руху та надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

04 серпня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява позивача щодо усунення недоліків позовної заяви вмотивована тим, що відповідно до частини 4 статті 20 Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Проте, станом на 15 квітня 2020 року добровільної сплати адміністративно-господарських санкцій Фермерським господарством «Урожайне ЧІ» не відбулось, у зв`язку з чим відділенням Фонду було прийнято рішення стягнути з боржника адміністративно-господарські санкції та пеню, яка виникла у зв`язку з порушенням термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в судовому порядку.

28.05.2020 р. відділенням Фонду було направлено до суду адміністративний позов про стягнення з Фермерського господарства «Урожайне ЧІ» адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у звітному 2019 році, у межах строків визначених абзацем 2 частиною 2 статтею 122 КАС України, що дає підстави вважати позовну заяву відділення Фонду такою, що відповідає вимогам викладеним у статтях 160, 161 КАС України.

Дослідивши вказану заяву суд, дійшов висновку про її обґрунтованість та ухвалою від 05 серпня 2020 року продовжив розгляд адміністративної справи, призначивши судове засідання на 07 вересня 2020 року.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, , місце реєстрації, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. Серова, будинок 1А, організаційно-правова форма - державна організація (установа, заклад), дата державної реєстрації: 18.07.1991, дата запису: 06.06.2011, номер запису: 1 038936.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-XII (далі - Закон України № 875-XII), спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку. Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - відділення Фонду) в своїй діяльності поряд з законодавством керується Положенням про відділення Фонду, затверджене Наказом Фонду соціального захисту інвалідів № 105 від 25.10.2019 р., що визначає основні функції, завдання та повноваження відділення Фонду, до яких належать, зокрема, прийом звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, облік заборгованості по сплаті сум адміністративно-господарських санкцій і пені та відповідна позовна робота у судах різних інстанцій.

Враховуючи викладене, позивач є суб`єктом владних повноважень в розумінні ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України та наділений правом звернення до суду з даним позовом відповідно до ст. 43, 46 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач, Фермерське господарство «Урожайне ЧІ», , місцезнаходження, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 85364, Донецька обл., Покровський район, село Петрівка, вул. Отрадна, будинок 78, дата запису про державну реєстрацію: 10.09.2012, номер запису про державну реєстрацію: 1 000356.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що як свідчить звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік, що наданий відповідачем до відділення Фонду, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача становила 15 осіб.

Таким чином, згідно частини першої статті 19 Закону у відповідача у 2019 році повинно була бути працевлаштована 1 особа з інвалідністю. Фактично ж, за даними звіту працювало 0 осіб.

За частиною п`ятою статті 19 Закону виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Позивач вважає, що у відповідності до викладених приписів законодавства відповідач не виконав норматив по створенню 1 робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Передбачені Законом санкції за вчинене порушення відповідач добровільно не сплатив до теперішнього часу, що й змусило відділення Фонду звернутися до суду.

Згідно розрахунку, сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, становить 166 346,67 грн.

Статтею 20 Закону та пунктом 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, зазначається, що порушення термінів сплати адміністративно- господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за кожний календарний день прострочення.

У зв`язку з цим станом на 28 травня 2020 року сума нарахованої пені складає 2 145,70 грн.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що на виконання вищезазначених вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» Фермерським господарством «Урожайне ЧІ» 06.12.2016 року наказом №13-к/тр прийнято на роботу ОСОБА_1 на посаду охоронника. Згідно з довідкою МСЕК серії МСЕ №072408 від 27.05.2003 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безстроково.

14.11.2012 року наказом №2-К прийнято робітником фермерського господарства ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 згідно з повідомленням МСЕК від 04.07.2017 року від 04.07.2017 року встановлено третю групу інвалідності безстроково. 28.10.2019 року ОСОБА_2 звільнився з ФГ «Урожайне ЧІ» за угодою сторін.

Відповідач зазначає, що протягом 2019 року ним до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (Покровський район) надавались Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування форми №Д4, в яких зазначались відомості, що на підприємстві працює 2 особи, яким встановлено інвалідність.

Таким чином відповідач вважає доведеним факт, що у Фермерському господарстві «Урожайне ЧІ» у 2019 році працювало 2 особи з інвалідністю.

Так, у 2017 та 2018 роках відповідачем подано відповідні Звіти про зайнятість та працевлаштування інвалідів, згідно з якими середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, у підприємстві становила 2 особи.

Відповідач зазначає, що 20.02.2020 року Фермерське господарство «Урожайне ЧІ» подало Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 рік, в якому помилково було зазначено, що в підприємстві протягом звітного періоду взагалі не працювали особи, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

03.03.2020 року на адресу відповідача позивачем направлено листа №03- 13/23 8 з повідомленням про невиконання встановленого нормативу зі створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості 1 особи та необхідність сплатити відповідні адміністративно-господарські санкції в розмірі 166 347,00 грн.

Листом №1/7-4 від 07.04.2020 року Фермерське господарство «Урожайне ЧІ» повідомило виконуючому обов`язки директора Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про допущену бухгалтером помилку та надало документи, які підтверджували факт виконання нормативу з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідач зазначає, що позивач не розглянув лист та додані до нього документи і звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою.

В свою чергу Форма №10-ПІ «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів» та Інструкція щодо її заповнення, затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України №42 від 10.02.2007 року, не передбачає подання виправленої або скасовуючої форми звітності. У зв`язку з чим Фермерське господарство «Урожайне ЧІ» позбавлено можливості самостійно виправити допущену помилку.

На підтвердження викладених у відзиві на позовну заяву доводів відповідач надав до суду копії: наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 , паспорту, ІПН та трудової книжки ОСОБА_1 , довідки МСЕК про встановлення ОСОБА_1 інвалідності, наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 , паспорту, ІПН та трудової книжки ОСОБА_2 , довідки МСЕК про встановлення ОСОБА_2 інвалідності, наказу про звільнення ОСОБА_2 , Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування форми №Д4 за січень - грудень 2019 року з квитанціями про прийняття, Звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 - 2018 р.р. з доказами отримання, листа №1/7-4 від 07.04.2020 року.

Отже, відповідач вважає позовні вимоги незаконними, оскільки фактично ним було виконано норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю.

Проаналізувавши матеріали адміністративного позову, відзиву на адміністративний позов та інші матеріали справи, суд встановив, в Фермерському господарстві «Урожайне ЧІ» фактично працювало дві особи з інвалідністю в період з січня по жовтень 2019 року та одна особа з інвалідністю в період з жовтня по грудень 2019 року.

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 року за формою №10-ПІ, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 року № 42, в графі «середньооблікова кількість працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (осіб)» код рядка 2 зазначено «-».

В аналогічному звіті за 2017 та 2018 роки у відповідних графах зазначено 2 особи.

Таким чином інформація, що відображена в звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2019 року за формою №10-ПІ не відповідає інформації, що відображена в Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування форми №Д4 за січень - грудень 2019 року.

При цьому інформація, що відображена в Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування форми №Д4 за січень - грудень 2019 року підтверджується іншими доказами, наданими відповідачем, зокрема, копіями наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 , паспорту, ІПН та трудової книжки ОСОБА_1 , довідки МСЕК про встановлення ОСОБА_1 інвалідності, наказу про прийняття на роботу ОСОБА_2 , паспорту, ІПН та трудової книжки ОСОБА_2 , довідки МСЕК про встановлення ОСОБА_2 інвалідності, наказу про звільнення ОСОБА_2 .

Згідно листа Покровського міського центру зайнятості Донецької області від 24.04.2020 року № 10-856, відповідач надав Звіт за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» 17.11.2019 року, особи з інвалідністю для працевлаштування до цього роботодавця не направлялись.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не булипокладені в основу оскаржуваногорішення, за виняткомвипадків, коли віндоведе, що ним буловжитовсіхможливихзаходів для їхотримання до прийняттяоскаржуваногорішення, але вони не булиотримані з незалежнихвіднього причин.

Отже, обставини визнаються сторонами та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 №129 передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України № 875-XII, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, ч. 2 ст. 19 вказаного Закону визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Частиною 1 ст. 20 Закону України № 875-XII встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у ст. 20 Закону України № 875-XII.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" від 5 липня 2012 року № 5067-VI, роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі, у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 затверджено Форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

Судом встановлено, що у відповідача в період з січня по жовтень 2019 року працювало дві особи з інвалідністю та одна особа з інвалідністю в період з жовтня по грудень 2019 року, про відкриття однієї вакансії бухгалтера відповідач повідомив державну службу зайнятості за місцем реєстрації, що підтверджується листом Покровського міського центру зайнятості Донецької області від 24.04.2020 року № 10-856 та Звітом за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» від 17.11.2019 року.

До відповідача не було направлено жодного інваліда на працевлаштування у вказаний період, незважаючи на те, що саме Державна служба зайнятості України здійснює пошук роботи для інвалідів (ч. 2 ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

У матеріалах справи також відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, відповідачем не було допущено наведених вище порушень, а тому відсутні підстави для сплати адміністративно-господарських санкцій.

Враховуючи те, що відповідачем були виконані вимоги Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо прийняття заходів для працевлаштування інвалідів, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для інвалідів, відмовляв інвалідам у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, або несвоєчасно звітував Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, позивачем не надано, суд погоджується з доводами відповідача, що причини непрацевлаштування інвалідів не залежали від самого роботодавця, тому в його діях відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі №№806/1368/17, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, від 15 липня 2020 року у справі № 640/10548/19.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Фермерського господарства «Урожайне ЧІ», про стягнення з Фермерського господарства «Урожайне ЧІ» на користь Державного бюджету України адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, у розмірі 166 346,67 грн. та пеню у розмірі 2 145,70 грн. - відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 07 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко