Справа № 300/740/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. справа № 300/740/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Панікара І.В.,

при секретарі Подольській Т.М.,

представника позивача: Неште А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Малого приватного підприємства "Буран" до Голинської сільської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020 року Мале приватне підприємство "Буран" (надалі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Голинської сільської ради (надалі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Мале приватне підприємство "Буран" є власником нежитлових приміщень, які знаходяться на території Голинської сільської ради. З метою оформлення права користування земельною ділянкою для обслуговування зазначеного вище належного МПП "Буран" нерухомого майна, позивач звернувся до Голинської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2 га в с. Голинь. Дана заява була розглянута на сесії Голинської сільської ради 19.11.2019 року, про що повідомлено позивача листом, в якому вказано що згідно розгляду заяви рішення не прийнято. 29.11.2019 року МПП "Буран" повторно подано до Голинської сільської ради заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки. Рішенням Голинської сільської ради від 23.12.2019 року, що оформлене письмовим протоколом, заяву Малого приватного підприємства "Буран" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки - розглянуто та рішення не прийнято. Вважає, що рішенням Голинської сільської ради від 23.12.2019 року не надано мотивованої відмови, що підтверджує бездіяльність відповідача, який порушує норми права та діє всупереч чинному законодавству. У зв`язку із вищенаведеним, позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Голинської сільської ради від 23.12.2019 року та зобов`язати Голинську сільську раду розглянути заяву МПП "Буран" від 29.11.2019 року на черговому засіданні сесії сільської ради та прийняти по ній рішення в порядку передбаченому статтею 123 Земельного кодексу України.

По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с.38-39).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.43-44).

Ухвалою суду від 15.06.2020 року витребувано у Голинської сільської ради належним чином засвідчену копію повного тексту рішення від 23.12.2019 року, в частині відмови Малому приватному підприємству "Буран" в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га (а.с.58-59).

Головуючий по справі суддя Панікар І.В. в період з 01.07.2020 року по 31.07.2020 року перебував у відпустці, з 03.08.2020 року по 06.08.2020 року суддя перебував на листку тимчасової непрацездатності, у зв`язку з чим, 60-денний строк розгляду справи продовжено.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 06.07.2020 року (а.с.76-78), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що директором МПП "Буран" подано на розгляд сесії Голинської сільської ради клопотання, що не відповідає вимогам частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, зокрема, до клопотання не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та не вказано розмір земельної ділянки. Представник зазначила, що будівлі та споруди, для обслуговування яких позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою знаходяться в аварійному стані, інші будівлі і споруди знищені природою повністю. На вимогу Голинської сільської ради провести інвентаризацію майна МПП "Буран" для належного розгляду вищезазначених клопотань, відповіді від МПП "Буран" не отримано.

Окрім того, представник відповідача у відзиві, щодо виконання вимог ухвали суду від 15.06.2020 року повідомила, що сесією Голинської сільської ради, яка відбулась 23.12.2019 року, шляхом поіменного голосування депутатів, рішення по заяві МПП "Буран" не прийнято, відповідно Голинською сільською радою унеможливлюється виконати пункт 1 ухвали суду від 15.06.2020 року та надати суду належним чином засвідчену копію рішення, оскільки воно не прийнято. При цьому представник позивача зазначила, що оскільки фактично рішення щодо надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою у вставлений строк не приймалося, останній вправі був скористатися замовленням такого проекту в порядку ч.3 статті 132 Земельного Кодексу України.

Водночас, представником відповідача до відзиву долучено витяг з протоколу сесії Голинської сільської ради від 23.12.2019 року та список поіменного голосування (81-84).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному статтею 262 КАС України, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

Згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, МПП "Буран" являється власником нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: с. Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область (а.с.16-17).

24.10.2019 року позивач звернувся до Голинської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2 га в с. Голинь (а.с. 18).

Листом Голинської сільської ради № 561 від 20.11.2019 року повідомлено позивача, що 19.11.2019 року сесією сільської ради розглянуто заяву МПП "Буран" щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та рішення не прийнято (а.с.26).

В подальшому, 29.11.2019 року позивач повторно звернувся до Голинської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 2 га в с. Голинь. До вказаної заяви додано копію Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (викопіювання з кадастрової карти, викопіювання із проекту формування територій Голинської сільської ради); кадастровий план земельної ділянки (а.с.21).

Рішенням Голинської сільської ради від 23.12.2019 року, що оформлене письмовим протоколом, заяву Малого приватного підприємства "Буран" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Голинь, Калуського району Івано-Франківської області - розглянуто та рішення не прийнято (а.с.81-84).

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Вирішуючи наявний спір, суд виходив із наступного правового регулювання.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Положеннями частини 1 статті 123 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Згідно частини 2 статті 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 3 статті 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, частиною 3 статті 123 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд зазначає, що позивачем подано до Голинської сільської ради клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, до якого долучено, зокрема, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (викопіювання з кадастрової карти, викопіювання із проекту формування територій Голинської сільської ради) та кадастровий план земельної ділянки (а.с.21-25) згідно вимог статті 123 Земельного кодексу України.

Оскільки, таких обставин, які визначені статтею 123 ЗК України, у спірному випадку не існувало, то рішення від 23.12.2019 року, що оформлене письмовим протоколом, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

При цьому, суд не бере до уваги позицію відповідача щодо відсутності факту прийнятого рішення, а отже і відсутності предмету спору з наступних підстав.

У відповідності до положень статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

З аналізу вищевикладених законодавчих положень є очевидним, що належним чином проведена процедура голосування повноважним складом органу місцевого самоврядування щодо питання, віднесеного до її компетенції та включеного до порядку денного, вже свідчить про активні дії такого органу щодо прийняття рішення. При цьому, на переконання суду, не дотримання письмової форми прийняття такого рішення не може свідчити про відсутність останнього, а лише вказує на бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо його належного виготовлення у відповідності до положень Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5.

Як встановлено зі змісту витягу з протоколу засідання Голинської сільської ради сорок шостої сесії сьомого демократичного скликання, згідно кількісного складу ради у 22 депутата, за умов присутності 15 депутатів, за питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки МПП «Буран» проголосувало 3 особи, проти 2 особи, утримались - 8 осіб, не голосували 9 (з них 7 були відсутніми).

Отже, на момент голосування більшість депутатів ради була присутня, що вказує на повноважний склад ради.

З огляду на вищевикладене, рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Голинської сільської ради від 23.12.2019 року, що оформлене письмовим протоколом, в частині відмови Малому приватному підприємству "Буран" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Голинь, Калуського району Івано-Франківської області, є протиправним.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно положень частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Як наслідок, для належного захисту порушених прав слід зобов`язати Голинську сільську раду прийняти рішення про надання Малому приватному підприємству "Буран" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, з огляду на наступне.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо прийняття рішення про надання Малому приватному підприємству "Буран" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки за своєю правовою природою є дискреційними.

Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.03.2018 року у справі № 823/795/17 вказав, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав і свобод позивача.

Отже, застосування зазначеного способу захисту права не можливо вважати втручанням у дискреційні повноваження Голинської сільської ради.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Голинської сільської ради на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 4 204 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Малого приватного підприємства "Буран" задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії сьомого демократичного скликання Голинської сільської ради від 23.12.2019 року, що оформлене письмовим протоколом, в частині відмови Малому приватному підприємству "Буран" дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Голинь, Калуського району Івано-Франківської області.

Зобов`язати Голинську сільську раду () прийняти рішення про надання Малому приватному підприємству "Буран" () дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Голинь, Калуського району Івано-Франківської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Голинської сільської ради (, адреса: вул. 600-річчя Глиня, 18, с. Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область, 77343) на користь Малого приватного підприємства "Буран" (, адреса: Л.Українки, 1, с. Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область, 77343) сплачений судовий збір в розмірі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Мале приватне підприємство "Буран" (, адреса: Л.Українки, 1, с. Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область, 77343).

Відповідач:

Голинська сільська рада (, адреса: вул. 600-річчя Глиня, 18, с. Голинь, Калуський район, Івано-Франківська область, 77343).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.

Рішення складене в повному обсязі 01 вересня 2020 р.