Справа № 500/1939/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

Справа №500/1939/20

03 вересня 2020 року м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо ненарахування та невиплати із 17.07.2018 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

25.08.2020 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач, серед іншого, вказує на пропуск позивачем встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом.

27.08.2020 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду в адміністративній справі №510/1286/16-а. В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що правовідносини у розглядуваній справі та справі №510/1286/16-а є подібними, оскільки судами вирішується питання щодо застосування строку звернення до адміністративного суду у справах за позовами про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо нарахування та сплати соціальних (пенсійних) виплат.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд вказаного клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Клопотання відповідача підлягає до задоволення з таких підстав.

Предметом спору в розглядуваній справі є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо непроведення позивачу нарахування та виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язання відповідача нарахувати із 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює одній мінімальній заробітній платі (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Позивач звернувся до суду з цим позовом у липні 2020 року.

У відзиві на позов відповідач вказує на недотримання позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Отже, для правильного вирішення справи необхідно встановити і вирішити питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду.

Предметом спору в справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19, яка розглядається Великою Палатою Верховного Суду) є визнання неправомірними дій пенсійного органу щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат; зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з дати її призначення - 17.07.2009 на виконання статті 37 Закону України №3723-ХІІ від 16.12.1993 "Про державну службу", з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 24 календарні місяці.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 26.06.2019 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку про обґрунтованість позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо існування виключної правової проблеми, яка полягає у необхідності формування відповідних правових позицій, для чого потрібно надати відповіді на такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15.12.2017, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"; статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статей 51, 55 Закону України від 09.12.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб", в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Зазначено, що складність цієї виняткової правової проблеми полягає у тому, що процесуальний закон у частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних тощо) виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі.

Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження у справі. Перелік підстав для зупинення провадження у справі передбачений статтею 236 КАС України є вичерпним.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

При цьому норми КАС України не містять визначення терміну "подібні правовідносини". Суд зауважує, що термін "подібні правовідносини" може означати як правовідносини, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і такі, що є тотожними з ними, тобто такими самими як інші.

У загальній теорії права, правовідносини, зазвичай, розуміються як різновид передбачених юридичними нормами чи зумовлених принципами права ідеологічних суспільних відносин, що встановлюються між суб`єктами права щодо об`єктів права на підставі юридичних фактів і виражаються у взаємних правах і обов`язках цих суб`єктів. Тобто, до складу правовідносин включають їх суб`єктів, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів.

Подібність правовідносин, виявлена одночасно за трьома критеріями, на переконання суду, вказує на тотожність таких, тоді як пункт 5 частини другої статті 236 КАС України не вимагає встановлення такої тотожності для вирішення питання щодо зупинення провадження у справі.

Якщо норма права не передбачає, що дія такої поширюється лише на обмежене коло осіб (наприклад, лише на фізичних або на юридичних осіб чи на конкретну групу тих або інших), відсутній сенс в застосовані суб`єктного критерію для встановлення подібності правовідносин у різних справах. Подібний підхід має місце для значимості застосування й об`єктного критерію.

Основний ж критерій встановлення подібності правовідносин, - змістовний, який визначається обставинами кожної конкретної справи.

Вочевидь, правовідносини в обох справах не є тотожними за суб`єктним, об`єктним критеріями, проте, як зазначалося вище, процесуальний закон не вимагає такої тотожності, а вказує на необхідність встановлення лише їх подібності, тоді як в обох справах наявна змістовна подібність правовідносин.

На переконання суду, розглядувана справа та справа №510/1286/16-а є взаємопов`язаними справами, оскільки з матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду у липні 2020 року з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача провести нарахування пенсійних виплат (підвищення до пенсії) за період з 17.08.2018, а усі питання щодо формування правових позицій, які ставить перед собою Велика палата Верховного Суду у справі №510/1286/16-а стосуються саме строків звернення до суду у спорах, що стосуються неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі, оскільки щодо наведених питань не сформовано єдиної практики вирішення наведених спорів.

Зважаючи на дату звернення позивача з позовом у даній справі, заявлені позовні вимоги та необхідність надання правової оцінки доводам відповідача щодо недотримання позивачем строку звернення до суду, формування відповідних правових позицій Великою Палатою Верховного Суду у справі №510/1286/16-а у подібних правових відносинах може вплинути на наслідки розгляду даної справи.

Відтак розгляд справи №510/1286/16-а створює об`єктивну неможливість для розгляду цієї справи, що відповідно до вимог статті 236 КАС України є підставою для зупинення провадження у справі. Правовідносини у цих адміністративних справах є подібними, зокрема, щодо застосування строку звернення до адміністративного суду у справах за позовами про оскарження дій суб`єкта владних повноважень щодо нарахування та сплати, в даному випадку, соціальних (пенсійних) виплат (пільг).

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

До аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 11.08.2020 про зупинення апеляційного провадження у справі №460/3203/19, розглядаючи апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.05.2020 у справі такої ж категорії.

Керуючись статтями 166, 236, 248, 256, 294, 295 КАС України, , -

УХВАЛИВ:

Клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №510/1286/16-а.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено і підписано 03.09.2020.

Головуючий суддя Мартиць О.І.