Справа № 640/19916/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

04 вересня 2020 року м. Київ№ 640/19916/20
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за вкладом,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за вкладом.

У позовній заяві позивачі просять суд звільнити їх від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Розглядаючи заявлене клопотання по суті суд зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору, разом з тим системний і комплексний аналіз зазначеного Закону у взаємозв`язку із статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави для висновку, що сама по собі відсутність зазначеної категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому статтею 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно свідчити про те, що споживачі позбавлені права на пільгу щодо сплати судового збору, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Так, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Суд враховує те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Наведене дає підстави для висновку, що при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Разом з цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 817/649/16 звернула увагу на те, що дія частини третьої статті 22 Закону № 1023-XII поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі пункту 4 частини другої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI.

Ураховуючи зазначене суд знаходить правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Спір виник із публічно-правових відносин та відповідно до статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 та 172 Кодексу адміністративного судочинства України, та подана з дотриманням правил підсудності особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексу адміністративного судочинства України, судом не встановлено.

У позовній заяві позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що після безуспішних спроб реалізувати гарантоване право на отримання виплати, а також оскарження бездіяльності уповноваженої особи ФГВФО в порядку адміністративного судочинства, враховуючи судову практику яка існувала на той час, з метою ефективного захисту свого порушеного права, позивачі звернулись до Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ФГВФО гарантованої суми вкладу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року у справі №761/6834/18, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Однак, постановою Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 761/6834/18 провадження у справі було закрито на підставі того, що такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Зазначена постанова опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.05.2020 року (доступ за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/89509322).

Позивачі зазначають, що на час та тривалість розгляду справи Шевченківським районним судом м. Києва позивачі не могли вплинути, ці чинники перебували за межами їх волі та бажання. Крім того, неможливо було передбачити, що провадження у справі буде закрито у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи зазначене позивачі змушені були звернутись із даною позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У даному ж випадку, враховуючи обставини даної конкретної справи, наведені позивачами підстави для поновлення строку звернення до суду були поважними, позаяк останні, звертаючись до суду цивільної юрисдикції вперше, такий строк не пропустили, а звернення з позовом до адміністративного суду поза межами зазначеного вище строку не пов`язано із фактами зловживання позивачами своїми процесуальними правами, або вчиненням інших дій, які б свідчили про їх недобросовісну поведінку або умисне зволікання з реалізацією права на судовий захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2020 у справі №536/1942/16-а.

За таких обставин дійшов висновку, що позивачами через поважні причини порушено строк звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, клопотання позивачів про поновлення строку звернення до адміністративного суду підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням положень статей 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Визнавши подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, керуючись статтями 171, 243, 248, 257, 259-262, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Звільнити позивачів від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом.

2. Визнати поважними причини пропуску позивачами строки звернення до суду та поновити позивачам строк звернення до суду з даним позовом.

3. Відкрити провадження в адміністративній справі.

Справа буде розглядатися суддею Балась Т.П. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

4. Запропонувати відповідачеві протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Роз`яснити відповідачеві, що відповідно до частин 3, 4 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву мають бути додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Попередити відповідача, що відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

5. Запропонувати позивачам протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив.

6. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2670/.

7. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала про відкриття провадження у справі набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.П. Балась