Справа № 360/3235/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

04 вересня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/3235/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши матеріали за позовною заявою адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" до Приватного виконавеця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича (далі - представник позивача) в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" (далі - позивач) до Приватного виконавеця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича (далі - відповідач), в якій представник позивача просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. від 16.07.2020 ВП № 62597704 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 913/869/14 від 21.12.2017, виданого Господарським судом Харківської області.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. […] фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Частиною 1 статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зміст законодавчих приписів пункту 1 частини 2 статті 19, частини 1 статті 287 КАС України та частини 1 статті 74 Закону України Про виконавче провадження свідчить про те, що у випадках, коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, оскарження має відбуватися саме в іншому, визначеному відповідним законом порядку, що виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Згідно з частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Таким чином, рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення у господарській справі можуть бути оскаржені стороною саме до господарського суду, який видав виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є стороною виконавчого провадження (боржником), яке відкрито на підставі наказу, виданого Господарським судом Харківської області.

Позивачем заявлено вимогу про скасування постанови від 16.07.2020 ВП № 62597704 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області, отже оскаржено рішення приватного виконавця, ухвалене в порядку виконання рішення суду у господарській справі.

Таким чином, оскільки оскаржувану постанову від 16.07.2020 ВП № 62597704 про відкриття виконавчого провадження винесено при виконанні рішення, ухваленого за правилами господарської юрисдикції, її оскарження має відбуватись за правилами господарського судочинства шляхом подання скарги до суду, який видав виконавчий документ.

Посилання позивача на вимги частини 2 статті 74 Закону України Про виконавче провадження, є незмістовними, оскільки предметом оскарження в цій справі не є постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оскільки позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження вцілому і саме вцілому просить її визнати протиправною і скасувати, а не лише в частині стягнення суми основної винагороди приватного виконавця, суд не знаходить підстав для відкриття провадження в цій справі.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" слід відмовити, оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що заявлені позовні вимоги підлягають розгляду в місцевому господарському суді за правилами господарського судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 170, 171, 248, 256, 287, 294, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою адвоката Керімова Рафаеля Рагимовича в інтересах Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання Азот" до Приватного виконавеця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, роз`яснивши позивачеві право звернутися зі скаргою до Господарського суду Харківської області у порядку господарського судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ.С. Шембелян