Справа № 120/1064/20
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1064/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

04 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Ватаманюка Р.В. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2020 позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд", звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у наданні інформації на запит про надання інформації №407 від 12.11.2019;

- зобов`язати Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області розглянути запит про надання інформації №407 від 12.11.2019 та надіслати запитувану інформацію позивачу;

- стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 5 911 грн., що складається з судового збору в розмірі 1921 грн. та витрат на професійну правничу допомогу 3990 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області у наданні товариству з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" перших десяти сторінок документів (частини інформації) безкоштовно на запит про отримання публічної інформації № 407 від 12 листопада 2019 року;

- зобов`язано Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області розглянути запит товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" про отримання публічної інформації № 407 від 12 листопада 2019 року, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 997,50 грн. та судовий збір в розмірі 1051,00 грн., а всього 2048,50 грн. (дві тисячі сорок вісім гривень 50 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт заявляє вимогу про стягнення судових витрат, понесених в суді апеляційної інстанції, а саме витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.11.2019 позивач ТОВ "Вінпродтрейд" звернувся до розпорядника публічної інформації - Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області із запитом № 407, в якому просив:

1. Зареєструвати та розглянути запит.

2. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:

2.1. Надати інформацію, які документи були надані учасником переговорної процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2019-02-23 000030-b) ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог передбачених ст. 35 розділу VI Закону України "Про публічні закупівлі" та умовами тендерної документації.

2.2. Надати належним чином завірені копії документів, що були надані учасником переговорної процедури закупівлі (ідентифікатор закупівлі UA-2019-02-23-000030-b) ФОП ОСОБА_1 на виконання вимог передбачених ст. 35 розділу VI Закону України "Про публічні закупівлі" та умовами тендерної документації.

2.3. Яку кількість м`яса свинини та курятини було закуплено Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради на підставі договору № 21 і № 22, який було укладено в результаті проведення переговорної процедури закупівлі від 11.03.2019 по предмету закупівлі: ДК 021:2015:15110000-2 М`ясо (М`ясо свинини та куряче) (ідентифікатор закупівлі UA-2019-02-23-000030-b)?

2.4. За якою ціною було закуплено м`ясо свинини та курятини (вказати ціну 1 кг)?

2.5. Чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі м`яса свинини та курятини (вказати ціну 1 кг)?

2.6. У разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих ФОП ОСОБА_1 було змінено ціну, надати копії цих документів.

2.7. Вказати змінену ціну та вказати яку кількість м`яса свинини та курятини було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено.

2.8. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю м`яса свинини та курятини по вищевказаному договору?

3. Надати інформацію у якій вказати яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).

4. Надати копії посвідчень про якість, декларації виробника і (або) іншого документу, який посвідчує якість продукції, що постачалася ФОП ОСОБА_1 .

5. Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІП, займану посаду та контактний номер телефону.

6. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

7. Надати відповідь на вказаний запит та надати запитувану інформацію у встановлений законодавством термін, шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд": вул. Волошкова, 51-А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail TOB "Вінпродтрейд": v-p- .

Листом за № 01-11/720 від 19.11.2019 відповідач продовжив строк розгляду вищевказаного запиту та надав рахунок для відшкодування витрат на копіювання та друк документів в кількості 79 сторінок в сумі 329,43 грн.

Не погоджуючись з діями Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області, позивач звернувся з позовом до суду.

Частково задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що оскільки перших десять сторінок інформації надаються безкоштовно, розпорядник інформації вправі відмовити у задоволенні запиту на інформацію з підстав, передбачених у п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VІ, лише в разі не здійснення запитувачем оплати витрат на копіювання та друк документів обсягом понад перших десять сторінок.

Натомість листом за № 01-11/720 від 19.11.2019 відповідач з непередбачених законом підстав фактично відмовив у наданні позивачу інформації в межах безоплатного обсягу, на отримання якої позивач мав законне право.

Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку про відновлення порушеного права позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача у наданні ТОВ "Вінпродтрейд" перших десяти сторінок документів (частини інформації) безкоштовно на запит № 407 від 12.11.2019 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації № 407 від 12.11.2019 з урахуванням висновків суду.

Водночас, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог, а саме щодо надання відповідачем відповіді та копії усіх документів, в тому числі в обсязі понад 10 сторінок, у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

Суд першої інстанції вказав, що згідно з п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону № 2939-VІ запит на інформацію має містити ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є.

Отже, законом передбачено можливість зазначення у запиті на інформацію або поштової адреси запитувача інформації, або адреси електронної пошти.

Таким чином, змістовний аналіз положень ч. 5 ст. 19 Закону № 2939-VІ у сукупності з наведеними роз`ясненнями дає змогу зробити висновок про можливість обрання запитувачем інформації виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання у такому разі відповіді на запит тільки на електронну адресу у сканованому вигляді.

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що у запиті від 12.11.2019 № 407 позивач визначив одразу два способи відповіді на запит, а саме шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ "Вінпродтрейд" та шляхом надсилання електронного листа (у pdf. форматі) на електронну пошту товариства.

Отже, суд прийшов до висновку, що оскільки позивач надав відповідачу можливість вибору способу листування із запитувачем інформації у відповідача відсутній обов`язок надіслання позивачу відповіді в електронному вигляді.

Щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції зазначив, що надані позивачу правові послуги у цій справі полягають лише в оформленні позовної заяви до суду, при цьому, вартість таких послуг обчислена з розрахунку 6 (шести) годин, витрачених адвокатом на складання позовної заяви та становить 665,00 грн. за годину роботи адвоката.

Втім, кількість часу, витраченого адвокатом на складання позовної заяви у цій справі, а саме 6 годин, на думку суду першої інстанції, є непропорційною складності справи та предмету спору, який містить лише один епізод спірних правовідносин та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, а тому витрачений адвокатом час на складання позовної заяви в кількості 6 годин об`єктивно не підтверджується.

Відтак суд прийшов до висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на правничу допомогу підлягає зменшенню наполовину, тобто до 1995,00 грн, що відповідатиме вимогам розумності та справедливості.

Водночас, в силу положень ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 997,50 грн., а також половини понесених позивачем витрат зі сплати судового збору, що становить 1051,00 грн., а всього 2048,50 грн.

Щодо встановлення судового контролю, суд першої інстанції вказав, що оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання, а обставини справи не вказують на недобросовісність відповідача, суд не вбачає достатніх підстав для покладення на відповідача обов`язку щодо подання звіту про виконання судового рішення у зобов`язальній частині.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) визначено порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону № 2939-VI).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно ст. 21 Закону №2939-VI інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. При наданні особі інформації про себе та інформації, що становить суспільний інтерес, плата за копіювання та друк не стягується.

Виходячи з буквального тлумачення положень частини 2 статті 21 Закону, на переконання апеляційного суду, у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з копіюванням документів понад встановлений обсяг. Тобто, копії десяти сторінок документу надаються безкоштовно у будь-якому разі.

Конституційний Суд України в ухвалі від 25 червня 2013 року №29-у/2013, якою відмовив у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням Міжнародної благодійної організації "Екологія-Право-Людина" щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зазначив, що положення частини другої статті 21 Закону викладені чітко, зрозуміло і передбачають відшкодування запитувачем фактичних витрат на копіювання та друк документів понад встановлену Законом кількість сторінок, а тому не потребують офіційної інтерпретації.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що 10 перших сторінок у відповідь на запит про надання публічної інформацію мають бути надані безкоштовно, тоді як відшкодування позивачем фактичних витрат на копіювання і друк документів здійснюватися з одинадцятої сторінки.

Відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 17.01.2020 по справі №818/40/17 та від 27.01.2020 по справі №815/2873/18.

Також, в постанові від 27.01.2020 по справі №815/2873/18 Верховний Суд також звернув увагу на пункт 11 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року №10 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" де зазначено, що:

"Відповідно до частини другої статті 21 Закону №2939-VІ у разі, якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У наведеному положенні під фактичними витратами маються на увазі усі витрати, що здійсненні при копіюванні та/або друкові документів обсягом більш як 10 сторінок, тобто запитувач інформації зобов`язаний відшкодувати витрати на виготовлення всіх сторінок запитаної інформації, крім перших десяти сторінок.

При цьому питання щодо надання розпорядником інформації перших десяти сторінок документа (частини інформації) безкоштовно одночасно з повідомленням запитувача про необхідність відшкодування витрат або повідомленням про відмову в задоволенні запиту у зв`язку з невідшкодуванням відповідних витрат прямо Законом №2939-VІ та іншими чинними нормативно-правовими актами не врегульовано.

Однак, враховуючи міжнародно-правові стандарти у сфері доступу до публічної інформації, вважаємо, що належною практикою є надання за вимогою запитувача перших 10 сторінок безкоштовно одночасно з повідомленням про необхідність відшкодування витрат на виготовлення копій решти документів."

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області листом за № 01-11/720 від 19.11.2019 повідомило позивача про те, що строк розгляду запиту на інформацію продовжено, та додано рахунок на відшкодування витрат за 79 сторінок в сумі 329,43 грн.

Тобто, саме на підставі необхідності сплати коштів позивачем для відшкодування витрат на виготовлення та друк запитуваної інформації на 79 сторінках, відповідачем було продовжено строк розгляду запиту про отримання публічної інформації.

Разом з тим, судом встановлено, що вся зібрана на запит позивача інформація займає 89 сторінок, про що відповідач зазначає у відзиві на адміністративний позов.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем правомірно складено та надіслано позивачу рахунок на відшкодування витрат на копіювання та друк 79 сторінок документів, оскільки вказаний рахунок складений без врахування перших 10 сторінок, що відповідає вимогам ст. 21 Закону №2939-VI.

Відтак, слід погодитися із висновком суду першої інстанції, що 10 перших сторінок у відповідь на запит про надання публічної інформації надаються безкоштовно, тоді як відшкодування позивачем фактичних витрат на копіювання і друк документів повинно здійснюватися з одинадцятої сторінки. Тому ненадання відповідачем безкоштовно 10 перших сторінок у відповідь на запит позивача про надання публічної інформації є протиправною бездіяльністю відповідача.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у наданні інформації на запит ТОВ "Вінпродтрейд" в частині ненадання позивачу перших десяти сторінок документів (частини інформації) безкоштовно на запит № 407 від 12.11.2019.

При цьому, суд звертає увагу, що надання позивачу 79 сторінок запитуваних документів мало б бути здійснено після фактичної оплати по розрахунку, вказаного в листі Управління освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 01-11/720 від 19.11.2019.

Оскільки матеріали справи не містять доказів оплати на відшкодування витрат та копіювання та друк 79 документів, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки відповідач діяв у межах наданих повноважень та спосіб, визначений чинним законодавством України.

Крім того, з огляду на вищевикладені положення, а також беручи до уваги обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ТОВ "Вінпродтрейд" про надання інформації №407 від 12.11.2019 та надати відповідь з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача в частині не направлення запитуваних документів на електронну адресу позивача, оскільки запитувач інформації - ТОВ "Вінпродтрейд" у запиті самостійно визначив способи надсилання відповіді, а саме: шляхом надсилання поштового листа на адресу ТОВ «Вінпродтрейд»: вул. Волошкова, 51 А, м. Вінниця, 21034 та електронного листа (у pdf. форматі) на e-mail ТОВ «Вінпродтрейд»: v-p- .

Положення ч. 5 ст. 19 Закону №2939-VІ, якими визначено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси, що, як зазначає представник позивача, відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму ВАСУ №10 від 29.09.2016 свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

Разом із тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані доводи апелянта мали б місце у разі зазначення в запиті лише електронної адреси, у зв`язку з чим у позивача наявне право на отримання отримання запитуваних документів в електронній формі.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 КАС України).

Згідно вимог частини 4-6 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З матеріалів справи встановлено, що в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги від 02.01.2020 № 425, акта приймання-передачі наданих послуг від 31.01.2020, платіжного доручення за № 2404 від 31.01.2020 про сплату 3990 грн., детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 12.02.2020.

Відповідно матеріалів справи, 02.01.2020 між позивачем ТОВ "Вінпродтрейд" в особі його директора ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Адвокатська компанія "Якименко та партнери" в особі його президента Якименка О.О. укладено договір № 425 про надання правової допомоги.

За умовами цього договору (пункти 1.1, 1.2. та 2.1) адвокатське об`єднання приймає на себе доручення клієнта надавати останньому та в його інтересах оплатну правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, а саме складання позовної заяви про оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядника публічної інформації, у частині доступу до публічної інформації, у зв`язку з ненаданням інформації на запит № 425 від 21.11.2019 Управлінням освіти Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Вартість правової допомоги (гонорар) за цим договором зазначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 09.04.2019 по справі № 826/2689/15, надання належних та допустимих доказів на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів, з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В даному випадку доказом понесення витрат позивачем на правничу допомогу є платіжне доручення №2404 від 31.01.2020, згідно якого на виконання умов договору № 425 від 02.01.2020 позивач сплатив гонорар у розмірі 3990,00 грн.

В той же час, положеннями ч.3 ст.139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи вищевикладене та часткове задоволення позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вінпродтрейд" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Ватаманюк Р.В. Полотнянко Ю.П.