Справа № 640/15406/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

04 вересня 2020 року м. Київ № 640/15406/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» про поворот виконання у адміністративній справі № 640/15406/19 за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС»

до Головного управління Держпраці у Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» (надалі - позивач), адреса: 01023, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 19 до Головного управління Держпраці у Київській області (надалі - відповідач), адреса: 04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10, у якій позивач просив:

- визнати незаконною і скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, винесену 06 серпня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Київській області щодо товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» (ідентифікаційний номер 39283753).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задоволено, визнано протиправною та скасувано постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 серпня 2019 року № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486 та стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» (01023, місто Київ, вулиця Шота Руставелі, будинок 19, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (04060, місто Київ, вулиця Вавілових, будинок 10, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 259,50 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 50 коп.).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року в справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу повернуто апелянту.

25 серпня 2020 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява про поворот виконання, в якій позивач просить суд, допустити поворот виконання постанови № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, винесеної Головним управлінням Держпраці у м. Києві 06 серпня 2019 року, а не поворот виконання судового рішення, шляхом повернення товариству з обмеженою відповідальністю «ДОГС» (ідентифікаційний код 39283753) коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження № 60320572 (відкритого Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва, на виконання Постанови № КВ КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, винесеної Головним управлінням Держпраці у м. Києві 06 серпня 2019 року, скасованої рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року у справі № 640/15406/19), а саме:

- 417 300,00 грн (чотириста сімнадцять тисяч триста гривень 00 коп.) стягнутих в рахунок погашення штрафу на виконання Постанови № КВ КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, винесеної Головним управлінням Держпраці у м. Києві 06 серпня 2019 року,

- 41 730,00 грн (сорок одну тисячу сімсот тридцять гривень 00 коп.) в рахунок виконавчого збору та 1 000,00 грн. - в рахунок витрат по виконавчому провадженню, стягнутих на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження № 60320572 від 16 жовтня 2019 року.

В обґрунтування вказаної вище заяви, позивач зазначає, що 28 січня 2020 року Окружний адміністративний суд м. Києва, розглянувши справу № 640/15406/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, виніс рішення, яким адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» задовольнив та визнав протиправною та скасував постанову Головного управління Державці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 серпня 2019 року № КВ 1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, вирішив питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року було повернуто апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на зазначене вище рішення (підтверджується даними із відкритого Державного реєстру судових рішень). Рішення Окружний адміністративний суд міста Києва від 28 січня 2020 року по справі № 640/15406/19 набрало законної сили і є чинним.

Разом з тим, на момент винесення судом зазначеного вище рішення, з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» в примусовому порядку (в межах виконавчого провадження щодо виконання постанови, винесеної відповідачем) було стягнуто повну суму штрафу, яка передбачалась зазначеною вище постановою, скасованою судом.

Так, Постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управлення юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження № 60320572 від 16 жовтня 2019 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» на користь держави суми у розмірі 417 300,00 грн. Пунктом 3 цієї ж Постанови з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» було вирішено стягнути виконавчий збір в розмірі 41 730,00 грн.

В рамках виконавчого провадження, на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС», відкриті у банківських установах було накладено арешт та в рамках виконавчого провадження, 25 жовтня 2019 року з рахунку ТОВ «ДОГС», відкритому в AT «Ощадбанк» примусово було списано 253,63 грн (в рахунок оплати штрафу , накладеного Головним управлінням Держпраці у Київській області оскаржуваною постановою № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486 від 06 серпня 2019 року).

Крім того, в рамках виконавчого провадження, 04 листопада 2019 року з рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» примусово було списано 459 776,37 грн. (в рахунок оплати штрафу, накладеного ГУ Держпраці у Київській області оскаржуваною постановою № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486 від 06 серпня 2019 року, в розмірі 417 046,37 грн. а також виконавчого збору, в розмірі 41 730 грн., витрати по виконавчому провадженню - 1 000,00 грн.).

Відповідно до постанови про зняття арешту з коштів від 05 листопада 2019 року Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва вбачається, що на рахунок відділу надійшли кошти в повному обсязі, рішення фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто в повному обсязі.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного вище, позивач зазначає, що на сьогоднішній день склалася така ситуація, що з позивача в примусовому порядку (в рамках виконавчого провадження) було стягнуто кошти на виконання постанови відповідача, яка була, в результаті розгляду справи № 640/15406/16 скасована, що і стало підставою для звернення останнього до адміністративного суду з даною заявою.

Розглянувши вищевказану заяву, суд зазначає наступне.

Вирішуючи заяву щодо повороту виконання, суд виходить із правової природи цього інституту, як такого, що усуває наслідки скасованого рішення суду. Процесуальний інститут повороту виконання судових рішень спрямований на створення дієвих та ефективних гарантій для задоволення прав та законних інтересів добросовісного боржника в разі виконання визнаного згодом як помилковим судового рішення.

Основною передумовою для можливості застосування повороту виконання судових рішень є одержання позивачем майна внаслідок застосування процедури виконання судового рішення.

КАС України регламентовано процедуру розгляду заяв саме щодо повороту виконання судового рішення, проте ст. 380 КАС України не передбачено процедуру повороту виконання рішень інших суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:

1) закриває провадження у справі;

2) залишає позов без розгляду;

3) відмовляє в позові повністю;

4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно з положеннями частин 4-8 статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення суду шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується. Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Виходячи з об`єктивного аналізу приписів норм статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України суд приходить до висновку, що під час вирішення питання про поворот виконання судового рішення суд має право здійснити такий поворот лише в межах судового рішення (його резолютивної частини), за яким відбулось стягнення, тобто в межах стягнутих сум.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що судове рішення - це рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.

Конституційним Судом України у рішенні від 02 листопада 2011 року у справі № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, виходячи з аналіз вищевказаного, суд зазначає, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, з аналізу вказаного вбачається, що вирішальною підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вищестоящим судом вже виконаних постанов чи рішень, а також реалізація скасованого рішення внаслідок одержання стороною майна.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що резолютивна частина рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року у справі № 640/15406/19 не містить вимог щодо сплати грошових зобов`язань, як і іншого порядку та способу його виконання.

При цьому, як вже було зазначено вище, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року в справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу повернуто апелянту.

Тобто, з урахуванням вказаних обставин, суд зазначає, що вказаним вище рішенням суду не було покладено на позивача обов`язку вчинити певні дії, а саме в даному випадку сплатити суму заборгованості відповідно до постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 06 серпня 2019 року № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486.

Водночас, як встановлено з матеріалів доданих до заяви вбачається, що стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» коштів у розмірі 460 030,00 грн було здійснено в рамках виконавчого провадження № 60320572 від 16 жовтня 2019 року щодо виконання не судового рішення, а постанови відповідача.

Тобто, вказане дає підстави суду прийти до висновку, що стягнення коштів з позивача в даній справі відбулося не на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 січня 2020 року та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року, а саме під час виконання виконавчим органом своїх повноважень, навіть ще до винесення судом рішення по суті.

Водночас, суд зауважує, що будь-яких стягнень чи іншого переходу майна на підставі наведених рішень не здійснювалось.

Відтак, відсутні правові підстави для вирішення заяви, поданої позивачем в порядку ст. 380 КАС України.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття заяви до розгляду, суд виходить з того, що загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення передбачені у статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Дослідивши вказану вище заяву на предмет відповідності її вимогам, передбаченим частиною 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України та з урахуванням встановлених вище судом висновків вбачається, що зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника не відповідають встановленим вимогам визначеним Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки суд не може розглядати подану заяву позивача за приписами норм статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з тим, що рішенням суду не було покладено на позивача обов`язку вчинити певні дії, а саме в даному випадку сплатити суму заборгованості.

Також суд звертає увагу, що заявник у прохальній частині заяви про поворот виконання, просить суд допустити поворот виконання саме постанови № КВ1313/1063/АВ/СПТД/ФС-486, винесеної Головним управлінням Держпраці у місті Києві 06 серпня 2019 року, шляхом повернення товариству з обмеженою відповідальністю «ДОГС» коштів, стягнутих в рамках виконавчого провадження № 60320572, що взагалі унеможливлює суд у розгляді такої заяви, оскільки відповідно до процесуального законодавства України у суду відсутні такі повноваження.

Суд зауважує, що предметом судового розгляду, який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим, в той же час формулювання вимог вказаної заяви у спосіб обраний заявником, є неприйнятним, оскільки не дозволяє суду зрозуміти суті заявленої вимоги заяви.

Згідно з приписами частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 цієї статті та ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Таким чином, враховуючи той факт, що заява подана без додержання вимог частини 1 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України та ці недоліки не дають суду можливості її розглянути, суд приходить до висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Між тим, суд звертає увагу, що в силу вимог частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 167, 248, 256, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ДОГС» про поворот виконання повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова