Справа № 235/2215/20
Суддя: Клікунова А. С.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 235/2215/20
Номер провадження 2-а/235/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мангушського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Куканоса Віталія Вадимовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

01.04.2020 року на розгляд суду пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому заявлено наступні вимоги:

- визнати протиправними дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мангушського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області Куканоса В.В. при винесенні постанови серії БАА № 549810 від 19.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 549810 від 19.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 19.03.2020 року о 07:45 годині ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106» номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Гайдамацька в м. Покровську Донецької області, був зупинений працівниками патрульної служби, при цьому інспектором СРПП Мангушського ВП ГУ НП в Донецькій області Куканос В.В. пояснено про допущення позивачем порушення п. 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху, а саме на автомобілі одній осі були встановлені шини з різним малюнком протектору. Поліцейським складено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладанням стягнення в виді штрафу в розмірі 340 гривень. Постанову позивач вважає незаконною та безпідставною, порушень Правил дорожнього руху ним не допущено. Органи Національної поліції України повинні посилатися на належні докази, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП. Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про здійснення фіксації порушення. ОСОБА_1 зазначив, що фактично інспекторами поліції не було проведено перевірку технічного стану автомобіля (відповідні акти не складено), тому вважає, що висновок відповідача необґрунтованим та поспішним, оскільки малюнок протектору і модель на всіх шинах транспортного засобу однакові. Серед інших обґрунтувань позову, - ОСОБА_1 зазначено, що оскаржувану постанову винесено на місці адміністративного правопорушення, інспектор поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що позивач одразу повідомив, що оспорює факт вчинення правопорушення. За переконанням позивача проведення розгляду справи у скороченому провадженні порушує його права та інтереси. В порядку ч. 2 ст. 286 КАС України, ст. 289 КУпАП, - ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом оспорюваних прав.

Сторони у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримано.

Відповідач поліцейський СРПП Мангушського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Куканос В.В. належним чиним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, виклики проігноровано, правом подати на позовну заяву відзив відповідно до ст. ст. 162, 175 КАС України не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу в порядку за наявними у справі матеріалами.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер БАА № 549810 від 19.03.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови (копія наявна в матеріалах справи) поліцейським СРПП Мангушського ВП ГУ НП в Донецькій області Куканосом В.В. встановлено, що 19.03.2020 року о 07:45 годині в м. Покровську Донецької області по вулиці Гайдамацька ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2106» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому на одну вісь транспортного засобу встановлені шини різних моделей з різним малюнком протектора, чим порушено п. 31.4.5 "г" ПДР України, притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладанням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с. 7).

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно приписів ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає адміністративній відповідальності керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Розділом 31 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4.5 ПДР «Колеса і шини» забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів.

Відповідно до п. 1 Правил технічної експлуатації коліс та пневматичних шин колісних транспортних засобів категорій L, M, N, O та спеціальних машин, виконаних на їх шасі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 26.07.2013 № 549, з метою виконання цих Правил шини колісних транспортних засобів класифіковано, зокрема, за типом рисунка протектора. Пунктом 7 розділу 2 Правил "Класифікація шин" встановлено, що за типом рисунка протектора шини поділяються на шини з дорожнім, універсальним, кар`єрним та підвищеної прохідності рисунком. Розрізняють симетричний, асиметричний, спрямованого та неспрямованого обертання типи рисунків протектора шини, залежно від розташування сегментів його рисунка протектора (Додаток 2 до Правил).

Судом встановлено, що постановою серії БАА № 549810 позивач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.4.5 «г», а саме керування транспортним засобом, в якого на одній вісі були різні малюнки протектора. Суд акцентує увагу, що поліцейський СРПП Мангушського ВП в оскаржуваній постанові, констатуючи різний малюнок протектора на шинах однієї вісі, не називає, до яких саме різних типів або видів належать ці шини, також посадовою особою не зазначено конкретного різновиду забороненої експлуатації транспортного засобу, визначеної вказаними нормами, тобто, чітко не формулює порушення.

Згідно з ч. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення; наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При взаємоузгодженому, телеологічному (цільовому) застосуванню вказаних правових норм, слідує висновок, що підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Належним доказом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, виходячи з його природи, є відеофіксація порушення - керування автомобілем, на якому встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора на одну вісь транспортного засобу.

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 549810 від 19.03.2020 року зазначено єдиний доказ, на який посилається суб`єкт владних повноважень на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_2 , а саме відеозапис з фіксацією порушення позивачем ПДР України.

Дослідження з наступним наданням судом оцінки відеозапису, про який поліцейським зазначено в оскаржуваній постанові, - не видалося можливим, з причини не наданням відповідачем ймовірного доказу по даній справі.

При розгляді справи суд також акцентує увагу, що відповідач порушив порядок фіксації правопорушення, встановлений Порядком здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердж. наказом МВС України № 534 від 13.10.2008 року, згідно якого працівник поліції повинен скласти спеціальний акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, який перевіряється. Такий акт не складався, відповідні відомості в оскаржуваній постанові не зазначено.

Таким чином, належно допустимих, достатніх доказів, які б підтверджували правомірність винесеної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 77 КАС України, відповідно до яких обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Оскільки, відповідачем Поліцейським сектору реагування патрульної поліції Мангушського ВП ГУ НП у Донецькій області Куканос В.В. не підтверджено обставин, викладених в оскаржуваній постанові доказами, які було враховано як достатні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, - суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, складена неналежним чином, без врахування всіх обставин справи та підлягає скасуванню.

По суті позовних вимог ОСОБА_1 щодо протиправності дій поліцейського, а саме щодо розгляду справи в спрощеному провадженні, - суд такі доводи позивача оцінює як безпідставні. Так, у висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши п. 2.4 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд приходить висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Разом з тим, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже на думку суду посилання позивача на зазначені обставини є не обґрунтованими.

Такий висновок суду узгоджується також з тим, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. З урахуванням вказаного, судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, ч. 1 ст. 121, 258, 268, 276 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 549810, винесену 19.03.2020 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Мангушського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Куканос Віталієм Вадимовичем у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог (визнання дій відповідача неправомірними) - відмовити.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України та, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, - до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області. Відповідно до п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020 р.) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином; суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення; суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: поліцейський СРПП Мангушського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Куканос Віталій Вадимович, юридична адреса відділу поліції: Донецька область, смт. Мангуш, вул. Титова, 63

Дата складання повного тексту судового рішення - 01.09.2020 року.

Суддя: