Справа № 303/1927/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 303/1927/20 пров. № А/857/9136/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Бруновської Н.В., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Довжанин В.М., м. Мукачево) у справі № 303/1927/20 за адміністративним позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до Громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2020 року Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління прикордонної служби України звернувся в суд з адміністративним позовом до Громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено. Продовжено строк затримання громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як до 18 місяців, а саме: до 21 жовтня 2020 року.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив Громадянин Республіки Ємен ОСОБА_2 та вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в судовому засіданні йому не було надано правову допомогу. Також зазначає, що судом не враховано той факт, що він не може бути видворений в країну походження, оскільки у Республіці Ємен на теперішній час тривають бойові дії (збройний конфлікт), тобто склалася небезпечна ситуація для життя та становить реальний ризик для людини, яку висилають у цю країну. Вказує, що позивач не довів відсутність співпраці з його боку під час проведення процедури ідентифікації, а також не надав доказів здійснення всіх можливих заходів, спрямованих на ідентифікацію іноземця та доказів надання дактилоскопії, а тому вважає, що відсутня сукупність умов, за яких можливе продовження строку його затримання з метою примусового видворення.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що 21 жовтня 2019 року громадянин Республіки Ємен ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно, поза пунктом пропуску в складі групи осіб, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнув державний кордон з України в Угорщину на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Косино» відділу прикордонної служби «Лужанка» Мукачівського прикордонного загону, однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Угорщини та 21 жовтня 2019 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб в пункті пропуску «Косино» Мукачівського прикордонного загону переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП. На підставі ст. 263 КУпАП його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання.

Крім того встановлено, 24 жовтня 2019 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі №303/6991/19, яке набрало законної сили 05.11.2019, громадянин Республіки Ємен ОСОБА_2 був затриманий до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В зв`язку з завершенням процедури визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, 29 листопада 2019 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду у справі №303/7655/19, яке набрало законної сили 10.12.2019, ухвалено затримати громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а саме до 21 квітня 2020 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 грудня 2019 року у справі №303/7656/19, яке набрало законної сили 16.12.2019, ухвалено примусово видворити громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 за межі України.

11 грудня 2019 року відповідач був поміщений до Волинського пункту тимчасового

перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС

України у Волинській області, на шестимісячний строк до 21 квітня 2020 року.

Мукачівський прикордонний загін звернувся до суду із вказаний позовом для продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Кодексом адміністративного судочинства (КАС) України.

В силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього ж Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Встановлено, що відповідач 21 жовтня 2019 незаконно перетнув державний кордон з України в Угорщину, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Рішенням суду відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України до 21 квітня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною 11 статті 289 КАС України в редакції на час подання позову передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з частиною 12 цієї статті про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ч. 13 ст. 289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що з метою встановлення особи відповідача та у зв`язку з відсутністю на території України посольських та консульських установ Республіки Ємен, Мукачівським прикордонним загоном через Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України 27 грудня 2019 року за вихідним номером № 21/12551 до Посольства Республіки Ємен (за сумісництвом) в м. Москва було направлено запит щодо встановлення особи відповідача з метою підготовки відповідних документів для його видворення.

У зв`язку з ненадходженням відповіді, керуючись вимогами п 2.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної Прикордонної Служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150, Адміністрацією Державної прикордонної служби України через Посольство України в Російській Федерації до Посольства Республіки Ємен в м. Москва було направлено повторний запит № 0.21-1419/0/б-20-Вих від 11.02.2020.

Однак, станом на час подання позову, інформація в Мукачівський прикордонний загін щодо встановлення особи відповідача з метою підготовки відповідних документів для його подальшого видворення не надійшла та залишалась відсутньою.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приймаючи до уваги наведені вище рішення суду, які набрали законної сили, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у позивача були достатні підстави для подання до суду вказаного адміністративного позову з підстав, передбачених частинами 11-13 статті 289 КАС, позовної заяви про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України, так як позивачем вчинялися заходи із встановлення особи відповідача з метою підготовки відповідних документів для його видворення та з незалежних від позивача обставин такі на час подання позову не були здобуті.

У доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що йому судом першої інстанції не було надано правової допомоги. Проте, як видно з протоколу судового засідання від 16.04.2020, розгляд справи було проведено за участі перекладача, відповідач не заявляв клопотань, зокрема і про надання йому правової допомоги.

Щодо доводів відповідача про те, що він не може бути видворений в країну походження, оскільки у Республіці Ємен на теперішній час триває збройний конфлікт, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки як встановлено судом, відповідач звертався до Головного управління Державної міграційної служби в Полтавській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду заяви рішенням Державної міграційної служби від 06.03.2019 року № 85-19 відповідачу відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В подальшому відповідач оскаржив зазначене рішення в судовому порядку та просив зобов`язати ДМС України визнати його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 у справі № 440/1067/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної міграційної служби України, третя особа: Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, залишеним постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2019 без змін, відмовлено у задоволенні позову, тобто не підтверджено обставин небезпечної ситуації для життя та здоров`я, які б становили реальний ризик для відповідача при поверненні у країну походження.

Інші доводи апеляційної скарги не мають визначальний вплив на прийняте судом першої інстанції оскаржуване рішення та зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження громадянину Республіки Ємен ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, але не більше як до 18 місяців, а саме: до 21 жовтня 2020 року.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадянина Республіки Ємен ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року у справі № 303/1927/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький