Справа № 260/2619/20
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2020 року м. Ужгород№ 260/2619/20
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) до Мукачівського прикордонного загону (військова частина 2142) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Недецеї, 45, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:
27 липня 2020 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою просять: 1) визнати протиправною бездіяльність:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку з Позивачем 1 при звільненні із військової служби в день виключення із списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку з Позивачем 2 при звільненні із військової служби в день виключення із списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані - календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку з Позивачем 3 при звільненні із військової служби в день виключення із списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій;

- ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного і розрахунку з Позивачем 4 при звільненні із військової служби в день виключення списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій;

2) зобов`язати: стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача 1, ОСОБА_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені, а саме: з 12.07.2017 по 26.06.2020 року у сумі 447 400,80 грн. ; стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача 2, ОСОБА_2 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені, а саме: з 02.08.2018 по 26.06.2020 року в сумі 316568,10 грн. ; стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача 3, ОСОБА_3 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені, а саме: з 02.08.2018 по 26.06.2020 року в сумі 461468,36 грн. ; стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Позивача 4, ОСОБА_4 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені, а саме: з 02.08.2018 по 26.06.2020 в сумі 316415,42 грн.

03 серпня 2020 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено розгляд справи.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

1. Позиції сторін.
Заявлені позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що вони проходили військову службу за контрактом в Збройних Силах України та є учасниками бойових дій. Разом з тим, з часу отримання такого статусу і до звільнення з військової служби жодного разу передбачена законодавством додаткова відпустка їм не надавалась, а грошова компенсація за таку при звільнені виплачена не була. Зазначені виплати відповідач здійснив тільки 26 червня 2020 року на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/515/20 від 04 травня 2020 року. З огляду на вищенаведене вважають, що з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до повного розрахунку, тобто до 26 червня 2020 року.

Відповідач у встановлений судом строк в ухвалі про відкриття провадження від 03 серпня 2020 року, відзиву на позовну заяву до суду не надіслав та не повідомив суд про причини неподання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

2. Обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проходили службу за контрактом в Збройних Силах України.

30 квітня 2015 року, ОСОБА_1 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , (а.с. 10).

21 січня 2015 року, ОСОБА_2 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , (а.с. 20).

01 квітня 2015 року, ОСОБА_3 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , (а.с. 24).

06 липня 2016 року, ОСОБА_4 , отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 , (а.с. 28).

11 липня 2017 року, ОСОБА_1 , наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 173 ОС, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 15).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_2 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 19).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_3 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 23).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 267 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 27).

04 травня 2020 року, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 липня 2017 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 11 липня 2017 року. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_4 за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 01 серпня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 01 серпня 2018 року, (а.с. 31-35).

Вказане рішення набрало законної сили 03 червня 2020 року.

26 червня 2020 року, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 04 травня 2020 року на картковий рахунок ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Мукачівським прикордонним загоном Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) перераховано грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, (а.с. 18, 22, 26, 30).

З метою отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учасникам бойових дій, позивачі звернулися з даним адміністративним позовом до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність: - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не проведення повного розрахунку з позивачами при звільненні із військової служби в день виключення із списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, судом встановлено наступне.

04 травня 2020 року, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати позивачам за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Вказане рішення набрало законної сили 03 червня 2020 року.

Визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення повного розрахунку при звільненні із військової служби в день виключення із списків військової частини, стосовно виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, включає в себе бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачам за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, а відтак у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки така вже досліджувалась судом у межах справи 260/515/20.

Що стосується позовних вимог зобов`язати стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивачів середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені, судом встановлено наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до пункту 8 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасникам бойових дій надаються такі пільги, а саме: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Згідно з абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Разом з тим, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", ні іншими нормативно-правовими актами, які регулювали питання прийняття, проходження та звільнення з військової служби, не врегульовані питання порушення роботодавцем, строків проведення розрахунків при звільненні, а також наслідків такого порушення.

Позивачі вважають, що оскільки остаточний розрахунок при звільненні з ними був здійснений 26 червня 2020 року, то відповідно до положень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, вони мають право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки спеціальним законодавством України не врегульовано порядок відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні військовослужбовця, то застосуванню до такого роду спірних правовідносин підлягають норми трудового законодавства.

Згідно з правовою позицією, висловленою колегією суддів Верховного Суду України у своїй постанові від 17.02.2015 (справа № 21-8а15), за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому визначальними є такі юридичне значимі обставини, як вина роботодавця, невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Частиною 2 статті 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

За такого правового врегулювання, передбаченого статтею 117 Кодексу Законів про працю України, обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 Кодексу законів про працю України.

При цьому стаття 117 Кодексу законів про працю України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Судом встановлено, що 11 липня 2017 року, ОСОБА_1 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 173 ОС, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 15).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_2 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 19).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_3 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 268 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 23).

01 серпня 2018 року, ОСОБА_4 , наказом начальника 27 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 267 ОС, виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 27).

Тоді як фактичний розрахунок щодо грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій було здійснено на виконання рішення суду по справі № 260/515/20, 26 червня 2020 року, тобто між сторонами існував спір щодо необхідності виплати коштів.

Така позиція суду узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, яка підлягає застосуванню згідно з частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Меньшакова проти України" від 08.04.2010 передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень, статті 116, 117 Кодексу законів про працю України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом.

За таких обставин суд вважає, що за наявністю спірних правовідносин, які стосуються розміру належних звільненому працівникові сум, стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в розумінні частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 810/1543/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 823/1919/16, від 18 листопада 2019 року у справі № 0940/1532/18, яка в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України, має враховуватись судом під час прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Мукачівського прикордонного загону (військова частина 2142) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 вересня 2020 року.

СуддяТ.В.Скраль