Справа № 472/815/20
Суддя: Тустановський А. О.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/815/20
Провадження №2-а/472/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Меграбян Гарика Комітасовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

06.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В позові ОСОБА_1 зазначив, що 26 липня 2020 року поліцейським СРПП № 2 Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Меграбян Гаріком Комітасовичем відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 105347, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено нього штраф у розмірі 425 грн.. В постанові зазначено, що 26.07.2020 року о 22 год. 25 хв. в смт. Токарівка, вул. Незалежності позивач керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , на якому тип, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів, а саме підсвітка заднього номер не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушено п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України, та не маючи при собі поліса обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушено п. 2.11. Правил дорожнього руху України.

Вважає дії відповідача протиправними, а винесену ним постанову неправомірною, та такою, яка підлягає скасуванню, оскільки постанова не містить даних щодо конструкції транспортного засобу, у тому числі щодо невідповідності світлових приладів транспортного засобу відповідним технічним характеристикам, а також є незрозумілим висновок про відсутність «поліса обов`язкового страхування транспортного засобу» та порушення ним п.2.1 Правил дорожнього руху, як на підставу накладення на нього стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП , оскільки обов`язковість страхування транспортного засобу чинним законодавством не передбачена. Крім того просить стягнути на його користь з відповідача Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 420,20 грн. та витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 400 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Гусаров С.Д. в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява від представника позивача Гусарова С.Д. про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовної заяви.

Представник Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області та відповідач поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 2 Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Меграбян Г.К. судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 26 липня 2020 року поліцейським СРПП № 2 Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області сержантом поліції Мегабян Гаріком Комітасовичем, відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 105347, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. внаслідок скоєння адміністративних правопорушень, а саме - 26.07.2020 року о 22 год. 25 хв. в смт. Токарівка, вул. Незалежності, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , на якому тип, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів, а саме підсвітка заднього номер не відповідає вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування транспортного засобу, чим порушив п. 2.11. Правил дорожнього руху України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки.

Відповідно до п. 31.1 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року (ПДР) № 1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств - виробників та іншої нормативно - технічної документації.

Згідно із п.п. 31.4.3, п. 31.4 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів, зокрема, у разі якщо кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, порушено регулювання фар.

Частиною ч. 1 ст. 121 КУпАП встановлено, що правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Всупереч цим вимогам поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Меграбян Г.К в постанові не зазначено даних щодо конструкції транспортного засобу, у тому числі щодо невідповідності світлових приладів транспортного засобу відповідним технічним характеристикам тощо.

Відповідно до п.п. «Ґ» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 126 КУпАП заборонено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Тобто, чиним законодавством не передбачена відповідальність за відсутність поліса обов`язкового страхування саме транспортного засобу

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Тобто, оскільки матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, то суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Відповідно до принципу презумпції, закріпленому в ст. 62 Конституції України, невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

В даному випадку відповідачем відповідно до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яка і є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві просив суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме: понесені ним на сплату судового збору в розмірі 840 гривень та на оплату правничої допомоги адвоката 400 4000 гривень.

У відповідності до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, позивачем до позову долучено договір №25/20 про надання правничої (правової) допомоги від 05.08.2020 адвокатом Гусаровим Сергієм Дмитровичем (а.с. 14-15), квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 05.08.2020 року в сумі 400 гривень, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Гусаровим С.Д. серія МК № 001042 від 17.01.2017 року та посвідчення адвоката України Гусарова С.Д.

Крім того, відповідно до квитанції № 2043-4517-3392-3095 від 05.08.2020 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про стягнення з відповідача Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Миколаївській області на користь позивача судового збору в розмірі 420,40 грн. та витрат на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 400 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Визнати дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 2 Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області сержанта поліції Меграбян Гарика Комітасовича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА № 105347/1261, 1262 від 26.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Стягнути з Веселинівського відділення поліції Вознесенського відділу поліції Головного управління Національної Поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 (сорок ) копійок та витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 400 (чотириста) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Тустановський А.О.