Справа № 215/1377/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 215/1377/19

адміністративне провадження № К/9901/20754/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року

у справі №215/1377/19

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Криворізької міської ради,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у застосуванні не належної правової процедури розгляду його заяви від 04 грудня 2018 р., згідно статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», частин 1, 2, 8 статті 11 Закону України «Про державну службу» і приписів статей 3, 34 Конституції України;

- зобов`язати Виконавчий комітет Криворізької міської ради протягом 15 днів вжити заходів нормативно-правовим актом, відповідно до приписів статей 3, 34 Конституції України для усунення причин, які породжують подання заяви від 04 грудня 2018 року;

- притягти до адміністративної відповідальності за не забезпечення гарантій ст. ст. 3, 34 Конституції України за протиправну бездіяльність Виконавчий комітет Криворізької міської ради, згідно пункту 1 частини 1 статті 20, статті 249, частини 1 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 60 Конституції України;

- захистити права позивача бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 04 грудня 2018 р. та права викривати недоліки в роботі Виконавчого комітету Криворізької міської ради для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання свої прав і законних інтересів шляхом визнання їх окремим пунктом.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2019 року позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 грудня 2018 року протиправною. Зобов`язано виконавчий комітет Криворізької міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 грудня 2018 року та повідомити ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду вказаної заяви.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року, задоволено апеляційну скаргу Виконавчого комітету Криворізької міської ради, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Криворізької міської ради та зобов`язання вчинити певні дії, ухвалено в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Криворізької міської ради та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року залишено без змін.

17 серпня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 .

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Предметом розгляду цієї справи є, зокрема, визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виявилась у застосуванні не належної правової процедури розгляду заяви ОСОБА_1 відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян», частин 1, 2, 8 статті 11 Закону України «Про державну службу» та приписів Конституції України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення у справі незначної складності.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та такі обставини не встановлені судом з поданих матеріалів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.

Крім цього, до касаційної скарги відповідачем подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій скаржником порушено питання про визнання причин пропуску цього строку поважними та поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник отримав копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 20 липня 2020 року, а касаційну скаргу вперше було направлено до Верховного Суду 10 серпня 2020 року.

Будь яких доказів на підтвердження цього скаржником не надано.

Проте, з огляду на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX внесено зміни у КАС України, зокрема продовжено процесуальні строки на строк дії карантину.

Відповідно до вимог частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Розглянувши обгрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд дійшов висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі №215/1377/19.

4. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

.................................

.................................

.................................

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду