Справа № П/320/66/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/66/20 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної охорони України, третя особа: Київський національний університет імені Тараса Шевченка про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління державної охорони України від 05 грудня 2019 року за № 920-ос/дск «Щодо особового складу» в частині зарахування полковника ОСОБА_1 (Н-923772) у розпорядження начальника Управління державної охорони України;

- поновити ОСОБА_1 (Н-923772) на посаді начальника Інституту Управління державної охорони України Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

У подальшому позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій позивач просив: визнати протиправним та скасувати наказ Управління державної охорони України від 05 грудня 2019 року № 857/ДСК «Про організаційно-штатні зміни» в частині внесення змін до штату Інституту Управління державної охорони України Київського національного університету імені Тараса Шевченка, відповідно до яких посада начальника Інституту Управління державної охорони України Київського національного університету імені Тараса Шевченка може бути заміщена лише цивільною особою (особою без військового звання).

Разом із вказаною заявою, позивачем було подано заяву про визнання поважними причин пропуску строку для подання заяви про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні 12 березня 2020 року судом першої інстанції без виходу до нарадчої кімнати вирішено відмовити у задоволенні заяви. Відомості про цю ухвалу суду внесені до протоколу судового засідання від 12 березня 2020 року.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким поновити строк для подання заяви про збільшення позовних вимог, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач має право на поновлення пропущеного строку подання заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Відповідно до частини першої статті 160 КАС у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно частин першої, третьої статті 47 КАС позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Частиною другою статті 241 КАС передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Ухвали з питань продовження та поновлення процесуальних строків викладаються окремим документом (пункт 7 частини п`ятої статті 243 КАС).

Вимоги до змісту ухвали, що викладається окремим документом наведені у частині першій статті 248 КАС. Згідно частини другої цієї статті в ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позивач має право збільшити розмір позовних вимог, змінити предмет та підстави позову не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання.

Також норми чинного законодавства передбачають право позивача ініціювати перед судом питання поновлення пропущеного строку, зокрема щодо подання заяви про зміну предмету позову, збільшення позовних вимог, шляхом подання про це відповідної заяви. У такому випадку, питання щодо поновлення строку вирішується судом ухвалою, яка викладається окремим документом.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні заяви позивача з питання поновлення строку, судом першої інстанції прийнято ухвалу, яка не викладена окремим документом, а внесена до протоколу судового засідання без виходу суду до нарадчої кімнати.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції порушено вимоги процесуального законодавства щодо документального оформлення судового рішення.

Крім того, дослідивши звукозапис судового засідання від 12 березня 2020 року, суд першої інстанції в порушення частини другої статті 248 КАС, виносячи оскаржувану увалу без виходу до нарадчої кімнати, не навів мотивів свого висновку про відмову у задоволенні заяви.

Як наслідок, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості згідно статті 242 КАС.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції не було належним чином розглянута заява позивача щодо поновлення строку, не надано у встановленому порядку оцінки її доводам та не оформлено належним документом (письмовою ухвалою суду) із наведенням ґрунтовних мотивів, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної протокольної ухвали та направлення справи для продовження розгляду з метою належного розгляду заяви позивача та оформлення його результатів відповідно до вимог КАС.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати винесену без виходу до нарадчої кімнати та внесену у протокол судового засідання ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов