Справа № 120/3869/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 вересня 2020 р. Справа № 120/3869/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправним рішення відповідача від 13.02.2020 № 56 про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати пенсію з дня подання заяви про призначення пенсії згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача від 13.02.2020 № 56 відмовлено у призначенні пенсії.

Рішення мотивовано тим, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідач зазначив, що згідно наданих уточнюючих довідок про пільговий характер роботи неможливо обчислити пільговий стаж роботи, з огляду на розбіжність професії за якою працював позивач із записами в трудовій книжці та чинними на період роботи списками.

Рішення відповідача від 13.02.2020 № 56 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивач вважає протиправним. Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів ОСОБА_1 звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 07.08.2020 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім, того відповідачеві встановлено 15 - ти денний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Також ухвалою від 07.08.2020 витребувано за ініціативою суду у ГУ ПФУ у Вінницькій області матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

31.08.2020 на адресу суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшли витребувані докази.

02.09.2020 на адресу суду від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Як підставу для відзиву відповідач зазначає, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно п. 2.2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідач зіслався на те, що при призначенні цього виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи на підставі яких видано зазначену довідку.

Відповідач зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивач: з 06.08.1987 прийнятий на роботу у Крижопільський цукровий завод газозварником 5 розряду в цех водного господарства; з 15.02.1999 - переведений в агроцех електрозварником; з 19.04.2000 - звільнений з роботи; з 19.10.2000 - прийнятий повторно електрозварником 4 розряду; з 13.05.2002 - звільнений з роботи; з 15.04.2004-прийнятий повторно електрозварником 4 розряду; з 20.08.2004 - звільнений з роботи; з 22.03.2005 - прийнятий повторно електрозварником 4 розряду; з 10.09.2005 - звільнений з роботи; з 11.09.2005 - прийнятий повторно електрозварником 4 розряду; з 14.12.2005 - звільнений з роботи; з 04.04.2006 - прийнятий повторно на роботу електрозварником ручного зварювання; з 28.09.2006 - звільнений з роботи; з 29.09.2006 - прийнятий повторно на роботу електрозварником ручного зварювання 4 розряду; з 25.12.2006 - звільнений з роботи; з 23.01.2007 - прийнятий на роботу повторно електрозварником ручного зварювання; 01.04.2007 - звільнений з роботи.

На думку відповідача, чинним на період роботи спискам правом на пільгове пенсійне забезпечення користувалися електрозварники ручного зварювання; електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 та № 36 від 16.01.2003.

Разом з тим, професія, за якою працював позивач в період з 06.08.1987 по 01.04.2000 - газоелектрозварник, не передбачена чинними на період роботи Списками, а тому права на пільгове пенсійне забезпечення не надає. Також наявна невідповідність між записами в трудовій книжці та уточнюючою довідкою щодо зазначення професій, за якими саме працював позивач.

Відповідач зазначає, що для зарахування до стажу періоду роботи з 06.08.1987 по 21.08.1992 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці уточнюючій довідці та чинними на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 22.08.1992 по 13.11.1994, з 26.11.1994 по 28.12.1995, з 13.01.1996 по 19.01.1997, з 18.02.1997 по 10.06.1997 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці уточнюючій довідці та чинними на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність відомостей про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.06.1997 по 05.12.1997, з 01.04.1998 по 18.06.1998, з 08.08.1998 по 08.11.1998, з 01.03.1999 по 23.12.1999, з 31.12.1999 по 01.04.2000 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці уточнюючій довідці та чинними на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Для зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 19.10.2000 по 19.11.2000 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці уточнюючій довідці та чинними на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 15.04.2004 по 20.08.2004, з 11.09.2005 по 14.12.2005, з 04.04.2006 по 28.09.2006, з 29.09.2006 по 25.12.2006, з 23.01.2007 по 01.04.2007 законні підстави відсутні, з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Для зарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 22.03.2005 по 10.09.2005 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці та уточнюючій довідці; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці в переліку посад та професій, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно діючих наказів про результати атестації.

Згідно записів у трудовій книжці позивач з 02.04.2007 прийнятий на роботу у ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» № 2 електрозварником ручного зварювання 4 розряду; з 03.09.2007 - звільнений з роботи; з 04.09.2007 - прийнятий на роботу повторно електрозварником ручного зварювання; з 19.12.2007 - звільнений з роботи; з 08.09.2008 - прийнятий на роботу повторно електрозварником ручного зварювання; з 20.12.2008 - звільнений з роботи.

Позивачем надано уточнюючу довідку № 1663 від 24.12.2019, видану ПрАТ «Продовольча компанія «Поділля» № 2, яке є правонаступником ЗАТ «Продовольча компанія «Поділля» № 2, згідно якої він в періоди з 02.04.2007 по 03.09.2007, з 04.09.2007 по 19.12.2007, з 08.09.2008 по 20.12.2008 протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці і виконував зварювальні роботи за професією електрозварника ручного зварювання з посилання на Список № 2, без зазначення нормативного акту, яким затверджений відповідний Список. Окрім того, в підставі видачі даної довідки зазначено накази на прийняття та звільнення, що є недостатнім переліком для підтвердження пільгового стажу роботи.

Отже, взяти до уваги при обчисленні пільгового стажу дану довідку неможливо, з огляду на наявні розбіжності щодо професії, за якою працював позивач; та неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Будь-які інші документи щодо підтвердження пільгового стажу роботи позивача за цей період трудової діяльності, зокрема накази про атестацію робочих місць, не надавалися.

Враховуючи вище викладене, відповідач дійшов висновку, що для зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 02.04.2007 по 03.09.2007, з 04.09.2007 по 19.12.2007, з 08.09.2008 по 20.12.2008 законні підстави відсутні, з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність відомостей про проведення й результати проведення атестації робочих місць.

Також відповідач зазначив, що згідно записів у трудовій книжці позивач з 01.04.2017 прийнятий на роботу у ТОВ «Скайбілд» електрогазозварником будівельної дільниці; продовжує працювати.

Чинними на період роботи Списками право на пільгове пенсійне забезпечення передбачено для електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ від 24.06 2016 № 461.

Позивачем надано уточнюючу довідку № 04 від 21.01.2020, видану ТОВ «Скайбілд», згідно якої він в період з 01.04.2017 по 21.01.2020 (по дату видачі довідки) протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами праці та виконував ручне електрозварювання в усіх просторових положеннях зварного шва каркасів, пліт фундаментних, перехідних площадок, сходин, захисних поручнів, за професією електрогазозварник з посиланням на розділ XXXIII Списку № 2, без зазначення нормативного акту, яким затверджений відповідний Список. Окрім того, як підставу для оформлення цієї довідки зазначено наказ про прийом, що є недостатнім переліком для підтвердження пільгового стажу роботи. Разом з тим, професія, за якою працював позивач не відповідає чинним на період роботи Спискам.

Отже, взяти до уваги при обчисленні пільгового стажу вказану довідку неможливо, з огляду на невідповідність професії, за якою працював позивач чинним на період роботи Спискам; та неналежне оформлення уточнюючої довідки.

Враховуючи вище викладене, відповідач дійшов висновку, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.04.2017 по 27.04.2017 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць.

На думку відповідача, для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 28.04.2017 по 31.01.2018 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював Позивач в наказі про атестацію робочих місць.

Відповідач вважає, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.02.2018 по 31.12.2019 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював позивач в наказі про атестацію робочих місць; відсутність документального підтвердження про роботу за сумісництвом у вільний від основної роботи час.

Відповідач також зазначив, що для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2020 по 21.01.2020 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював позивач в наказі про атестацію робочих місць.

З огляду на викладене відповідач вважає, що рішення від 13.02.2020 № 56 прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Позивач 05.02.2020 звернувся до Крижопільського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку № 2. До заяви були надані документи, які підтверджують наявність трудового стажу для призначення пенсії (а.с.52-53).

Рішенням відповідача від 13.02.2020 № 56 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Рішення мотивовано наступним:

професія, за якою працював позивач в період з 06.08.1987 по 01.04.2000 - газоелектрозварник, не передбачена чинними на період роботи Списками, а тому права на пільгове пенсійне забезпечення не надає. Також наявна невідповідність між записами в трудовій книжці та уточнюючою довідкою щодо зазначення професій, за якими саме працював позивач; невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці уточнюючій довідці та чинними на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки;

для зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 02.04.2007 по 03.09.2007, з 04.09.2007 по 19.12.2007, з 08.09.2008 по 20.12.2008 законні підстави відсутні, з огляду на неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність відомостей про проведення й результати проведення атестації робочих місць;

для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.04.2017 по 27.04.2017 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць;

для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 28.04.2017 по 31.01.2018 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював Позивач в наказі про атестацію робочих місць;

для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.02.2018 по 31.12.2019 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював позивач в наказі про атестацію робочих місць; відсутність документального підтвердження про роботу за сумісництвом у вільний від основної роботи час;

для зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2020 по 21.01.2020 законні підстави відсутні, з огляду на невідповідність професії, зазначеної в трудовій книжці, уточнюючій довідці діючим на період роботи Спискам; неналежне оформлення уточнюючої довідки; відсутність професії, за якою працював позивач в наказі про атестацію робочих місць.

У підсумку відповідач дійшов висновку, що пільговий стаж роботи зі шкідливими умовами праці за Списком № 2 у позивача взагалі відсутній, а загальний страховий стаж становить 30 років 1 місяць 3 дні (а.с.38-43, 134-139).

Не погоджуючись із рішенням відповідача від 13.02.2020 № 56, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV, який був прийнятий на зміну положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII.

Статтею 8 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону від 09.07.2003 № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Також Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни у п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

Щодо віднесення посади позивача «газозварник», «електрозварник», «електрозварник ручного зварювання» до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України, суд зазначає наступне.

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 з 06.08.1987 по 15.02.1999, з 15.02.1999 по 19.04.2000, з 19.10.2000 по 13.05.2002, з 15.04.2004 по 20.08.2004, з 22.03.2005 по 10.09.2005, з 11.09.2005 по 14.12.2005, з 04.04.2006 по 28.09.2006, з 29.09.2006 по 25.12.2006, з 23.01.2007 по 01.04.2007, з 02.04.2007 по 03.09.2007, з 04.09.2007 по 19.12.2007, з 08.09.2008 по 20.12.2008, з 01.04.2017 по 27.04.2017, з 28.04.2017 по 31.01.2018, з 01.02.2018 по 31.12.2019, з 01.01.2020 по 21.01.2020 працював на посадах «газозварник», «електрозварник», «електрозварник ручного зварювання» (а.с.10-20, 69-90).

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд зазначає, що на період роботи позивача з 06.08.1987 по 10.03.94 діяв Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та тяжкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію на пільгових умовах, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, у період роботи з 11.03.94 по 20.12.2008 чинною був Список № 2 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, у період з 01.04.2017 по 21.01.2020 діє Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Відповідно до розділу XXXII, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР Міністрів СРСР від 22.08.56 № 1173 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на будівництві будинків і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і зв`язку, житлових і культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд, шахт, рудників і комунікацій, зайнятість на яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться газозварники і їх підручні, електрозварники і їх підручні.

Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 620, 906) передбачено посади газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Згідно зі Списком № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXIII "Загальні професії" (код 906) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, розділом XXXIII "Загальні професії" (позиція 33) передбачено посаду газозварника, електрозварника ручного зварювання.

Відповідно до розділу XXXIIІ "Загальні професії", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відносяться газозварники, електрозварники ручного зварювання.

Із аналізу процитованого видно, що посада газозварника, електрозварника ручного зварювання включена до Списку № 2, що дає право на пільгову пенсію.

Проте, з трудової книжки неможливо встановити чи виконував позивач роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Пунктом 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Згідно довідки ПАТ "Крижопільський цукровий завод" від 24.12.2019 № 183, довідки ПАТ "Продовольча компанія Поділля № 2" від 24.12.2019 № 1663, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів судом встановлено, що позивач у період з 06.08.1987 по 01.04.2000, з 19.10.2000 по 13.05.2002, з 15.04.2004 по 20.08.2004, з 22.03.2005 по 10.09.2005, з 11.09.2005 по 14.12.2005, з 04.04.2006 по 28.09.2006, з 29.09.2006 по 25.12.2006, з 23.08.2007 по 01.04.2007, з 02.04.2007 по 03.08.2007, з 04.09.2007 по 19.12.2007, з 08.09.2008 по 20.12.2008 працював повний робочий день та виконував зварювальні роботи, що передбачена Списком № 2, код КП 19906 (а.с.32-33, 91-92).

Згідно довідки ТОВ "СКАЙБІЛД" від 21.01.2020 № 04 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів судом встановлено, що позивач у період з 01.04.2017 по цей час працює повний робочий день та виконує роботи ручного електрозварювання в усіх просторових положеннях зварного шва каркасів, плит фундаментних, перехідних площадок, сходин, захисних поручнів, що передбачена Списком № 2, розділу ХХХІІІ, підрозділ абз. 4, код КП 7212 (а.с.31, 93).

Аналізуючи зміст довідок ПАТ "Крижопільський цукровий завод", ПАТ "Продовольча компанія Поділля № 2", ТОВ "СКАЙБІЛД" суд дійшов висновку, що вказані довідки підтверджують зайнятість позивача повний робочий день за професією «газозварник», «електрозварник», «електрозварник ручного зварювання», а також те що, вказані професії передбачені Списком № 2 Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тому, твердження відповідача про те, що в уточнюючих довідках професія позивача не відповідає чинним на період роботи Спискам, не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки є необґрунтованим.

Крім того судом встановлено, що наказами ПАТ "Крижопільський цукровий завод" від 11.06.2002 № 178, ПАТ "Продовольча компанія Поділля № 2" від 25.04.2007 № 12, ТОВ "СКАЙБІЛД" від 28.04.2017 № 45 "Про результати атестації робочих місць", затверджено Перелік робочих місць, професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 (а.с.94-95, 102-103, 110-113).

Відповідно до Карти умов праці ТОВ "СКАЙБІЛД" професія "електрозварник ручного зварювання" атестована як така, що входить до Списку працівників, безпосередньо зайнятих на робочих місцях, роботах, професіях і посадах з особливо шкідливими умовами праці, яким підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.114-117).

З наведеного суд доходить висновку про те, що в даному випадку самими підприємствами підтверджено шкідливий характер цієї професії, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2.

Крім того, згідно з Висновками від 31.01.2002 № 09-02-09, від 12.03.2007 № 09-02-73 результатів експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці та правильності віднесення їх до категорії із шкідливими і важкими умовами праці ВАТ "Крижопільський цукровий завод" (правонаступник ПАТ "Крижопільський цукровий завод"), ЗАТ "ПК Поділля" (правонаступник ПАТ "Продовольча компанія Поділля") Державна експертиза умов праці погодилась з висновками атестаційної комісії підприємства у встановленні по робочих місцях пільг та компенсацій за роботу в шкідливих і важких умовах праці, в тому числі право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 згідно Списку виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36 (а.с.96-101).

Відтак, посилання відповідача у рішенні від 13.02.2020 № 56 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на невідповідність займаної позивачем професії чинним на період роботи Спискам; не зазначено Постанову, згідно якої затверджуються чинні Списки; невідповідність посади, за якою працював позивач згідно записів у трудовій книжці та уточнюючій довідці чинним на період роботи Спискам не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи підтверджено пільговий стаж за Списком № 2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Щодо посилання відповідача у рішенні від 13.02.2020 № 56 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на відсутність відомостей про черговість атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

19.02.2020 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 520/15025/16-а, в які зазначено, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14.04.2015 у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин та враховуючи зазначені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не проведення чи несвоєчасне проведення атестації робочого місця ОСОБА_1 не може бути підставою для не призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо посилання відповідача про не зарахування до пільгового стажу роботи періоди з 14.11.1994 по 25.11.1994, з 29.12.1995 по 12.01.1996, з 20.01.1997 по 17.02.1997, з 06.12.1997 по 31.03.1998, з 19.06.1998 по 07.08.1998, з 09.11.1998 по 28.02.1999, з 24.12.1999 по 30.12.1999, з 20.11.2000 по 31.03.2001, оскільки відповідно до уточнюючої довідки ПрАТ "Крижопільський цукровий завод" від 28.11.2019 № 170, позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати (а.с.128), то суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Суд звертає увагу на те, що у довідці від 28.11.2019 № 170 зазначено, що у період з 06.12.1997 по 31.03.1998, з 09.11.1998 по 28.02.1999, з 20.11.2000 по 31.03.2001 позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати у зв`язку із малою тривалістю виробничого сезону (а.с.128).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу період відпустки з 06.12.1997 по 31.03.1998, з 09.11.1998 по 28.02.1999, з 20.11.2000 по 31.03.2001, але не більше 1 (одного) місяця в календарному році, оскільки періоди відпустки без збереження заробітної плати, були пов`язані з виробничою необхідністю.

Разом з тим періоди відпустки без збереження заробітної плати з 14.11.1994 по 25.11.1994, з 29.12.1995 по 12.01.1996, з 20.01.1997 по 17.02.1997, з 19.06.1998 по 07.08.1998, з 24.12.1999 по 30.12.1999 не підлягають зарахуванню, оскільки відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

Отже, суд частково погоджується із доводами відповідача щодо не зарахування періодів відпустки без збереження заробітної плати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 частково підтвердив своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність оскаржуваного рішення відповідача від 13.02.2020 № 56, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV. Як наслідок це рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане виключало можливість перевірки всіх умови, визначених законом для прийняття позитивного рішення в користь позивача. Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , відповідача слід зобов`язати повторно розглянути його заяву від 05.02.2020 із урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення, про наявність підстав для врахування періодів стажу, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 13.02.2020 № 56, про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ).

Суддя Богоніс Михайло Богданович