Справа № 640/14469/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Київ № 640/14469/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Блустоун»
доДепартаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Блустоун» з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене листом від 27.05.2020 №492, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Блустоун» у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва;

- зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Блустоун» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 47, кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001 на «Будівництво багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що звернувсь до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про надання містобудівних умов та обмежень забудови спірної земельної ділянки, ТОВ «Блустоун» отримало безпідставну відмову (з огляду на невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні), яка не містить жодних обґрунтувань. Так, за твердженням представника позивача, земельна ділянка з кадастровим номером 8 000 000 000:72:081:0001, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 47, згідно з витягом з містобудівного кадастру, належить до території громадських будівель і споруд, а обмеження у використанні останньої відсутні. Вказане, як наголошено у позовній заяві, свідчить, що наміри забудови даної земельної ділянки відповідають містобудівній документації на місцевому рівні, а право на забудову реалізується власником з умовою використання земельної ділянки відповідно до її функціонального призначення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також витребувано від відповідача документи та матеріали, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, земельна ділянка на вул. Жилянській, 47 в Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001), з урахуванням рішення Київської міської ради від 29.10.2009 №556/2625, за функціональним призначенням відноситься до території громадських будівель і споруд (існуючих), знаходиться в межах історичного ареалу м. Києва, в зоні регулювання забудови третьої категорії, в санітарно-захисній зоні від промислових об`єктів, відтак, оскільки наміри забудови - будівництво багатофункціонального комплексу, - який, у силу вимог п. 3.7 ДБН Б.2.2-12:2019, може включати приміщення, їх групи різного громадського, житлового, іншого призначення, поєднання яких обумовлене економічною доцільністю і містобудівними вимогами, з урахуванням ст. 114 Земельного кодексу України, останні суперечать вимогам Генерального плану. При цьому, у відзиві вказано, що позовні вимоги про зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ТОВ «Блустоун» містобудівні умови і обмеження для проектування об`єкта будівництва є дискреційними повноваженнями відповідача.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог, з урахуванням того, що доводи представника відповідача є хибними та не можуть слугувати підставою для відмови у наданні містобудівних умов і обмежень, оскільки саме містобудівні умови та обмеження є документом який встановлює та визначає вимоги та обмеження для проектування об`єкту будівництва. На додаток, представником позивача зауважено, що на зазначеній земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти, у тому числі промисловості, які могли б бути джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від території житлової забудови та встановлення санітарно-захисної зони. На підтвердження викладеного, останнім надано до суду копію листа Інституту громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України від 13.07.2020 №22/1761, в якому вказано про відсутність необхідності встановлення санітарно-захисної зони на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 47, у зв`язку з ліквідацією «Першого Київського молочного заводу» та відсутністю будь-яких інших об`єктів з виробничими процесами та з джерелами чинників негативного впливу на навколишнє середовище та умови проживання населення.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень» від 27.05.2020 №492 затверджено відмову у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі з обґрунтуванням підстав, зазначених у листі, що додається.

У свою чергу, листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20, затвердженим наказом від 27.05.2020 №492, ТОВ «Блустоун» у відповідь на заяву до ЦНАП №50040-03-16 повідомлено про відмову у наданні останньому містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі у порядку п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

У силу ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Приписами ч. 3 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання (ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Як було зазначено вище, листом від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20, затвердженим наказом від 27.05.2020 №492, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовлено ТОВ «Блустоун» у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі з посиланням на п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тобто з огляду на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, суд одразу звертає увагу, що зміст наведеного листа не містить у собі деталізованої причини такої відмови. Натомість, відповідач у листі від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20, затвердженим наказом від 27.05.2020 №492, обмежився лише цитуванням законодавчих положень, що саме по собі створює для позивача перешкоди у реалізації наданому йому права на володіння, користування та розпорядження відповідною земельною ділянкою, з огляду на відсутність недоліків, які, за твердженням відповідача, слід усунути у подальшому.

Разом з тим, лише у відзиві, поданому представником відповідача до суду, останнім вказано, що причина невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні полягає у тому, що земельна ділянка на вул. Жилянській, 47 в Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001) знаходиться у санітарно-захисній зоні від промислових об`єктів, що, у силу ст. 114 Земельного кодексу України, унеможливлює будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей, тобто унеможливлює будівництво на вказаній земельній ділянці багатофункціонального комплексу, про що просить позивач.

Так, згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 114 Земельного кодексу України, санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови.

У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.

У той же час, суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Київської міської ради від 29.10.2009 №556/2625 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Стріж-Інвест» земельних ділянок для будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі, громадського харчування та паркінгом (зміна цільового призначення) на вул. Жилянській, 47 та 47-д у Голосіївському районі м. Києва» вирішено, зокрема, затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів об`єкта містобудування - будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі та громадського харчування на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва; внести зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року в частині функціонального зонування території, а саме: земельні ділянки загальною площею 2,099 га переведено з території промислової зони до території громадської забудови; змінити цільове призначення земельних ділянок загальною площею 2,081 га, які належать на праві власності ТОВ «Стріж-Інвест», та дозволити їх використання для будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі, громадського харчування та паркінгом, з них, у тому числі, ділянка №1 площею 2,0077 га на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва.

При цьому, згідно з наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності станом на 26.06.2018, земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 47, кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001, яка належить на праві приватної власності ТОВ «Блустоун», має наступне цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

У витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку станом на 06.11.2019, копія якого наявна у матеріалах справи, цільове призначення спірної земельної ділянки також визначено як « 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)», а вид використання земельної ділянки - «для будівництва готельно-офісного комплексу з вбудованими приміщеннями для торгівлі, громадського харчування та паркінгом».

Відтак, з урахуванням положень ст. 19 Земельного кодексу України, яка визначає категорії земель за основним цільовим призначенням, земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 47, кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001, відноситься до земель громадської забудови, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Таким чином, твердження відповідача, викладені у листі від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20, затвердженим наказом від 27.05.2020 №492, з урахуванням поданого до суду відзиву, про невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, з огляду на те, що земельна ділянка на вул. Жилянській, 47 в Голосіївському районі м. Києва (кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001) знаходиться у санітарно-захисній зоні від промислових об`єктів, що, у силу ст. 114 Земельного кодексу України, унеможливлює будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей, що, за твердженням відповідача, унеможливлює будівництво на вказаній земельній ділянці багатофункціонального комплексу, суперечить цільовому призначенню спірної земельної ділянки, встановленому рішенням Київської міської ради від 29.10.2009 №556/2625, докази оскарження та/або скасування якого відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано, а у матеріалах справи відсутні, що свідчить про чинність останнього, та цільовому призначенню спірної земельної ділянки, визначеному у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та у відомостях з Державного земельного кадастру.

З приводу викладеного, суд також звертає увагу, що у рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) Конституційний Суд України зазначив, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абз. 2 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.05.1997 р. №1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Крім того, ч. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, у практиці Європейського суду з прав людини (справа «Стретч проти Об`єднаного Королівства» (Stretch vs. United Kingdom, №44277/98, рішення від 24.06.2003) йдеться про те, що наявність порушень з боку органу публічної влади не може бути підставою для позбавлення майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

Тобто, у цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого протоколу Конвенції».

Крім того, суд звертає увагу, що згідно з інформацією, викладеною у листі Інституту громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва Національної академії медичних наук України від 13.07.2020 №22/1761, необхідність у встановленні санітарно-захисної зони на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 47, відсутня, у зв`язку з ліквідацією «Першого Київського молочного заводу» та відсутністю будь-яких інших об`єктів з виробничими процесами та з джерелами чинників негативного впливу на навколишнє середовище та умови проживання населення. Вказане відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення не враховано.

З урахуванням наведеного вище, суд, як наслідок, вказує, що рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене листом від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20 та затверджене наказом від 27.05.2020 №492, про відмову ТОВ «Блустоун» у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва, прийнято без урахування фактичних обставин спірних правовідносин, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд вказує, що п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на який посилається відповідач в обґрунтування оскаржуваного рішення, в якості єдиної підстави для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень визначає невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Водночас, у разі відсутності невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Обрання такого способу захисту та відновлення прав позивача не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки положення п. 3 ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають лише єдину підставу для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень - невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Оскільки факт такої невідповідності судом у межах даної адміністративної справи не встановлений, то підстави для відмови у наданні Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), позивачу містобудівних умов та обмежень забудови вказаної земельної ділянки відсутні.

Натомість, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду. Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Проте, у межах спірних правовідносин Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не мав права відмовити у видачі містобудівних умов та обмежень у зв`язку з відсутністю визначеної чинним законодавством підстави для такої відмови, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та наявність обов`язку надати містобудівні умови та обмеження.

Разом з тим, реалізацією відповідачем своїх дискреційних повноважень при наданні містобудівних умов та обмежень буде вважатися визначення Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), змісту таких умов та обмежень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №522/6069/14-а.

У той же час, у межах даної справи, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №826/3608/18.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність зобов`язання Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати ТОВ «Блустоун» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 47, кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001 на «Будівництво багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва».

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 09.07.2020 №74, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Доказів понесення позивачем інших судових витрат наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено. З огляду на розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача 2 102,00 грн. понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оформлене листом від 14.05.2020 №8327/0/7-1-20 та затверджене наказом від 27.05.2020 №492, про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Блустоун» у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва.

Зобов`язати Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Блустоун» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Жилянська, 47, кадастровий номер 8 000 000 000:72:081:0001 на «Будівництво багатофункціонального комплексу на вул. Жилянській, 47 у Голосіївському районі м. Києва».

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Блустоун» (, адреса: 01014, м. Київ, вул. Болсуновська, 2, приміщення 238) документально підтверджені понесені ним судові витрати у розмірі 2 102,00 (двох тисяч ста двох грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 32).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок