Справа № 420/8018/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8018/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особо, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №62878201 від 21.04.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він не має нерухомого майна, яке знаходилося б в межах виконавчого округу м. Києва, працює у регіональному відділі безпеки Південного регіону ТОВ «НОВА ПОШТА» у м. Одесі, що підтверджується копією довідки з місця роботи.

Позивач вказав, що відповідач порушила ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки прийняла до виконання виконавчий документ за відсутності доказів того, що в межах території виконавчого округу м. Києва наявне майно, що належить позивачу та не врахувала, що місцем реєстрації та проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Позивач вважав, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №62878201 від 21.04.2020 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мала повноважень на відкриття такого провадження.

Ухвалою від 26.08.2020 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови. Поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з вказаним позовом. Прийнято до розгляду дану позовну заяву, та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 вересня 2020 року об 11:30 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс».

У судове засідання, призначене на 03 вересня 2020 року на 11:30 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно приписів ч.ч.1, 2 ст.268 КАС України.

У змісті позовної заяви позивач просив розглядати справу без його участі.

Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 ст.268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

31.08.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив (з доданими копіями матеріалів виконавчого провадження №61878201), відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. У відзиві відповідач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» 21 квітня 2020 року звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкенич Віри Леонідівни із заявою №б/н від 21 квітня 2020 року про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №8123 від 15.04.2020р., виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 10221,30 гривень.

Так, у виконавчому написі №8123 від 15.04.2020, виданому приватним нотаріусом Броварською районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Тобто, виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника - ОСОБА_1 , знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва.

Більш того, у заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначено, що місцем проживання боржника - ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

Відповідач зазначив, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Відповідач вважав, що оскільки приватний виконавець не має обов`язку перевіряти місцезнаходження боржника, то у суду немає підстав вважати, що виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання та повертати його стягувачу.

До цього ж, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідач зазначила, що дані норми вказують, що місце реєстрації не є підтвердженням того, що особа проживає за даною адресою, а отже, адреса, яка зазначена в паспорті боржника, а саме: АДРЕСА_3 , не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживав на день відкриття виконавчого провадження саме в Одеській області, адже норми законодавства вказують на те, що громадяни України мають право вільно пересуватися по території України та вільного вибору місця проживання без офіційної реєстрації.

Більш того, при прийнятті виконавчого напису жодного порушення у відповідність п. 10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не виявлено, в результаті чого прийнято на виконання.

Відповідач вказала, що зазначення у виконавчому написі №8123 віл 15.04.2020, виданому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, серед іншого, місце проживання чи перебування фізичної особи боржника відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» є обов`язковою вимогою до виконавчого документа.

На час вирішення даного спору виконавчий напис №8123 від 15.04.2020 є чинним, що позивачем не оскаржується, а тому у приватного виконавця не було жодних підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

У зв`язку з цим, на підставі ст.ст. 26, 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем 21 квітня 2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61878201.

Відповідач вважала, що у даному випадку нею жодним чином не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст.24 цього Закону.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 02 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СС ЛОУН" та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №500827-А (а.с. 41-48).

15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. видано виконавчий напис №8123 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОКС", яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ "СС ЛОУН" на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами від 25.06.2019 року, заборгованості у розмірі 10221,30 грн. (а.с. 49).

21.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОКС" звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису №8123 від 15.04.2020 року (а.с. 40).

У вказаній заяві про примусове виконання рішення стягувачем зазначено, що адресою місця реєстрації боржника - ОСОБА_1 є: АДРЕСА_3 , а адресою проживання: АДРЕСА_4 .

21 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61878201 з виконання виконавчого напису №8123, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОКС" заборгованості у розмірі 10221,30 грн. (а.с. 53-54).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. (далі за текстом - Закон №1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VIII від 02.06.2016 р. (далі за текстом - Закон №1403-VIII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. Пунктом 2 частини 2 вказаної статті передбачено, що у повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України "Про виконавче провадження", і Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно частини 3 статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону №1404-VIII вбачається, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною 5 статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно абз.1 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Судом встановлено, що приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру приватних виконавців.

Також з матеріалів справи вбачається, що боржник у виконавчому провадженні ВП №61878201 - фізична особа ОСОБА_1 , з 07.10.1997 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною відміткою в його паспорті серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Отже, місце реєстрації проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП №61878201 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Суд зазначає, що матеріали справи не місять жодних доказів на підтвердження того, що адресою проживання (перебування) боржника є саме: АДРЕСА_4 , яка зазначена приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження №61878201 від 21.04.2020 року.

Крім того, як вбачається з довідки ТОВ «НОВА ПОШТА» від 19.05.2020 року №1652, ОСОБА_1 працює на посаді інспектора (охорона) регіонального відділу безпеки Південного регіону (м. Одеса) з окладом згідно штатного розпису з 25.07.2018 року (наказ №139-К віл 24.07.2018 року) по теперішній час (а.с. 13).

З приводу доводів відповідача, що Закон України №1404-VIII не покладає на нього обов`язок перевіряти до відкриття виконавчого провадження місце проживання/ перебування боржника, суд зазначає про їх помилковість, оскільки відсутність у законі прямої вказівки на вчинення таких дій жодним чином не звільняє приватного виконавця від виконання вимог закону, зокрема, приписів Закону №1404-VIII та Закону №1403-VIII, щодо прийняття ним до виконання виконавчих документів саме за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або за місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного округу, в якому приватний виконавець здійснює діяльність.

Тим більше, як зазначалося вище, ч.5 ст.24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідачем не надано обґрунтованих пояснень та доказів на підтвердження проживання боржника на території м. Києва.

Доводи відповідача з посиланням на норми Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі за текстом - Закон) суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки положення ст.6 вказаного Закону стосуються випадків, коли особа проживає у двох і більше місцях. В даному ж випадку жодного доказу того, що боржник проживає у двох чи більше місцях матеріали виконавчого провадження не містять. При цьому саме зареєстроване місце проживання боржника є адресою для офіційного листування з ним та вручення офіційної кореспонденції.

Крім того, відповідно до абз.9 ст.3 Закону документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Як зазначено судом вище, відомості про місце проживання позивача внесені до його паспорту громадянина України та є офіційними відомостями.

Також суд бере до уваги ту обставину, що Договір про споживчий кредит № 500827-А від 02.03.2019 року між ТОВ "СС ЛОУН" та ОСОБА_1 , на стягнення заборгованості за яким видано виконавчий напис нотаріусом, містить відомості як про адресу реєстрації, так і про адресу проживання позичальника ( ОСОБА_1 ), і ці адреси співпадають - АДРЕСА_1 . Під цими відомостями в договорі підписався особисто позивач, підтвердивши тим самим адресу свого проживання. Натомість зазначена у виконавчому написі нотаріуса адреса проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 - не підтверджується жодним документом матеріалів виконавчого провадження.

Посилання відповідача у відзиві на позов на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 25.01.2019 року у справі № 511/1342/17 суд вважає безпідставним, оскільки даною ухвалою Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження, не здійснюючи касаційний розгляд, і з цієї ухвали Верховного Суду не вбачається, яким чином було визначено місце перебування боржника судом апеляційної інстанції та якими доказами воно підтверджувалося. Крім того, в ухвалі Верховного Суду йшлося саме про місце перебування боржника, а не про його місце проживання, тому обставини у даній справі та справі № 511/1342/17 не є подібними.

Отже, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження №61878201 у межах виконавчого округу м. Києва.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про реєстрацію місця проживання боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

За таких обставин, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2020 р. ВП №61878201 прийнята відповідачем з порушенням приписів ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).

Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, що у даному випадку зроблено не було.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність, рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідач не довів суду правомірність оскаржуваного рішення, в той час як позивач довів суду протиправність рішення приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 132, ч.1 ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст.241-246, 268, 269, 287, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 71-А, м. Київ, 02002), за участю третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" (адреса: Новопечерський провулок, 19/3, корпус 2, офіс 9, м. Київ, 01042, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №61878201 від 21 квітня 2020 року з виконання виконавчого напису №8123, виданого 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" заборгованості у розмірі 10221,30 грн.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк десять днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів