Справа № 320/1509/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 320/1509/19

адміністративне провадження № К/9901/12035/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі №320/1509/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості від 24 грудня 2018 року №UA125000/2018/000228/2.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Київська митниця Держмитслужби 30 квітня 2020 року звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зв`язку з тим, що підстави вказані у заяві про поновлення строку визнані неповажними; статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення недоліків, терміном у п`ять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення строку касаційного оскарження, вказавши підстави та надавши відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою у строк визначений законом та надати документ про сплату судового збору

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху митним органом 22 червня 2020 року надано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та документ про сплату судового збору в порядку і розмірі визначеному законом.

В обґрунтування заяви щодо поновлення строку на касаційне оскарження митний орган зазначає, що копію постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року представник позивача отримав 22 січня 2020 року, що підтверджується копію поштового конверту в якому копію оскаржуваної постанови направлено на адресу відповідача.

Крім того, скаржник стверджує, що вже звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду, однак ухвалою від 10 березня 2020 року касаційну скаргу Київської митниці Держмитслужби було повернуто скаржникові, оскільки касаційна скарга не містила обов`язкових підстав касаційного оскарження визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

На підтвердження невідкладності повторного звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду Київською митницею Держмитслужби надано копію супровідного листа та копію поштового конверту, яким копію ухвали Верховного Суду від 10 березня 2020 року було направлено на адресу скаржника.

Так, копію ухвали Верховного Суду від 10 березня 2020 року отримано представником відповідача 03 квітня 2020 року, а повторно з касаційною скаргою відповідач звернувся 30 квітня 2020 року.

Таким чином, підстави пропуску процесуального строку на касаційне оскарження підтверджується належними доказами.

Отже, недоліки, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху, усунуто скаржником в повній мірі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду у справі №320/1509/19 є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості від 24 грудня 2018 року №UA125000/2018/000228/2.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи які спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Суд за результатами оцінки елементів спору у справі №320/1509/19 дійшов висновку про те, що така справа є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Отже, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі щодо визнання протиправним та скасування рішення, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Крім того, разом з касаційною скаргою відповідачем заявлено клопотання у якому податковий орган просив суд замінити Київську митницю Державної фіскальної служби її правонаступником - Київською митницею Держмитслужби.

Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Керуючись статтею 52, пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Київської митниці Держмитслужби про заміну відповідача його правонаступником задовольнити.

Замінити Київську митницю Державної фіскальної служби її правонаступником - Київською митницею Держмитслужби.

Визнати поважними підстави пропуску строку Київською митницею Держмитслужби на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі №320/1509/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці Держмитслужби на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі №320/1509/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк І.А. Гончарова
Р.Ф. Ханова