Справа № 405/2179/20
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2020-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2179/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектор УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Кравченка Дмитра Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови ЕАК № 2305928 у справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектор УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Кравченка Дмитра Геннадійовича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК № 2305928 від 28.03.2020р. винесену інспектором УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Кравченком Д.Г., про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що у вказаний в постанові час у вказаному місці Правил дорожнього руху України не порушував, тому в своїх діях складу адміністративного правопорушення не вбачає і вважає винесену постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судовезасідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не сповістив, через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, посилаючись на обставини викладені у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, відповідно до вимог якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступних фактичних даних.

Судом встановлено, що 28.03.2020р. в місті Миколаїв, позивач був зупинений поліцейським УПП в Миколаївській області Кравченко Д.Г. який зазначив, що виявлено несправність автомобіля, а саме, зовнішні світлові прилади не відповідають вимогам ПДР України - не освітлено номерний знак на автомобілі

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не надано доказів, які б повністю спростовували доводи позивача в обґрунтування відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, не довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Доказування в адміністративному судочинстві не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, суд звертає увагу відповідача та третьої особи, що не може бути підтвердженням порушення позивачем ПДР України лише сама постанова від 29.03.2020 року серії ЕАК 2312865, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Окрім того, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови серії ЕАК № 2305928 від 28.03.2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, а обов`язковою умовою для визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень є наявність порушення прав свобод та законних інтересів фізичної або юридичної особи вказаним рішенням, а саме створення владним органом, шляхом виконання власних або делегованих владних повноважень, юридичного факту, який породжує, припиняє або істотно змінює права та обов`язки особи, щодо якої прийнято рішення.

Відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 року № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Із матеріалів справи судом встановлено, що відповідач інспектор УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Кравченко Дмитро Геннадійович, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяв в межах наданих йому Кодексом України про адміністративні правопорушення повноважень та у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 2305928 від 28.03.2020р. та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю.

Суд прийшов до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, пояснення та фактичні дані щодо встановлених обставин, надані позивачем до матеріалів позову.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково, постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245 - 246 КАС України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектор УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Кравченка Дмитра Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови ЕАК № 2305928 у справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2020 року задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2305928 від 28.03.2020 року, винесену інспектором УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Кравченком Дмитром Геннадійовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В іншій частині вимог - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Кравченко Дмитро Геннадійович, місце знаходження місця роботи: 54000, м. Миколаїв, вул. Декабристів, буд. 5.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко