Справа № 756/4389/20
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.09.2020 Справа № 756/4389/20
Унікальний № 756/4389/20
Провадження № 2-а/756/152/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в сел.Чайка управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Глущенка Петра Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у квітні 2020 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2307789 від 28 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 28 березня 2020 року об 11 год.20 хв. керуючи автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 по житомирській трасі М06 був зупинений інспектором поліції, якому надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс. Після ознайомлення із документами, інспектор повідомив, що в свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не вписане газове обладнання, що є порушенням п.31.3 ПДР та за ст.121ч.1 КУпАП складено постанову накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Проте, інспектор огляд транспортного засобу не проводив, наявність газового обладнання не встановлювалась. Позивач зауважує, що газове обладнання на транспортному засобі не улаштоване. Посилаючись, що інспектор не вчинив жодних дій на доведеність та обґрунтованість притягнення його до відповідальності, просив постанову серії ЕАК №2307789 від 28 березня 2020 року визнати протиправною та скасувати.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 11 червня 2020 року в порядку ст.47 КАС України представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної постанови. Свої заперечення мотивовано тим, що обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану покладено на власників транспортних засобів. Згідно оскаржуваної постанови 28 березня 2020 року об 11.26 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 на 19 км. а/д М-06 Київ-Чоп, який був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме: встановлено газове обладнання,чим порушив вимоги п.31.3 а) Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого, притягнутий до адміністративної відповідальності. Зауважує, що позивачем не надано доказів порушення процедури розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відповіді на відзив від 15 червня 2020 року позивач зазначає, що жодних доказів порушення ним ПДР інспектором патрульної поліції не надано.

Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Подане представником відповідача 04 червня 2020 року клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду з підстав не сплати останнім судового збору за звернення до суду з позовом не підлягає задоволенню, тому що позивач не був зобов`язаний судом в порядку ч.2 ст.133 КАС України до сплати судового збору.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вбачає необхідним позов задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як видно з тексту постанови серії ЕАК №2307789 від 28 березня 2020 року, складеної у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, що 28 березня 2020 року об 11.26 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 на 19 км. а/д М-06 Київ-Чоп, який переобладнаний, а саме: встановлено газове обладнання,без відповідного дозволу поліції, чим порушив вимоги п.31.3 а) Правил дорожнього руху України. За що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.1 ст.121 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, зокрема, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно з п. 31.3 а) ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем до суду не надіслано будь-яких належних та допустимих доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, які могли б спростовувати твердження позивача про відсутність газового обладнання на керованому ним автомобілі ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 28 березня 2020 року.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що позов слід задовольнити та скасувати постанову серії ЕАК №2307789 від 28 березня 2020 року, винесену інспектором взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в сел.Чайка управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Глущенком П.М., відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 251, 283, 284 КУпАП, ст.9, 76-78, 244 246, 257, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в сел.Чайка управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Глущенка Петра Миколайовича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №2307789 від 28 березня 2020 року, винесену інспектором взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в сел.Чайка управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Глущенком Петром Миколайовичем, у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Яценко