Справа № 380/2009/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2009/20 пров. № А/857/6219/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року (прийняте суддею Сасевичом О.М.; дата складення рішення у повному обсязі не зазначена) в адміністративній справі № 380/2009/20 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання неправомірними дій, скасування повідомлення та повернення виконавчого листа на виконання,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чорної М.І. по винесенню повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від лютого 2020 року;

- скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19 лютого 2020 року Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Чорної М.І., а виконавчий лист повернути на виконання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням суду задоволено його позов, яким скасовано рішення сільської ради. На вказане рішення видано виконавчий лист, який двічі направлявся на адресу відповідача, але відповідач кожного разу повертав його з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Вважає, що такі повідомлення суперечать вимогам Закону України Про виконавче провадження, а тому підлягають скасуванню, а його порушене право відновленню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пред`явлений позивачем виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення. Вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.003442 визнано протиправним (незаконним) та скасовано рішення оскаржуване рішення сільської ради, а отже з моменту набрання законної сили рішенням суду рішення сільської ради уже є скасованим. У зв`язку з наведеним вважає, що відповідач, приймаючи спірні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, діяв в межах чинного законодавства.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про проведення розгляду справи, призначеного на 02 вересня 2020 року, за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.003442 за позовом ОСОБА_1 до Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області про скасування рішення позов задоволено.

Визнано протиправним (незаконним) та скасовано рішення Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області № 526 від 07.05.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Вказане рішення набрало законної сили 10.12.2019.

На виконання цього рішення Львівський окружний адміністративний суд 13.12.2019 видав виконавчий лист, який 03.01.2020 поданий до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для примусового виконання та відкриття виконавчого провадження.

08.01.2020 державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа № 1.380.2019.003442, виданого 13.12.2019 Львівським окружним адміністративним судом, у зв`язку з відсутністю примусового характеру виконання рішення.

Позивач, не погоджуючись з цим повідомленням державного виконавця, звернувся до суду про його скасування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі № 380/749/20 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними дій, скасування повідомлення позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Біляк Н.М. щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з приводу примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 № 1.380.2019.003442.

Скасовано повідомлення державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.01.2020 щодо примусового виконання виконавчого листа № 1.380.2019.003442, виданого 13.12.2019 Львівським окружним адміністративним судом.

Зобов`язано Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа у справі № 1.380.2019.003442, виданого Львівським окружним адміністративним судом 13.12.2019.

17.02.2020 позивач повторно звернувся до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1.380.2019.003442, пред`явивши до виконання виконавчий лист.

19.02.2020 державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Чорна М.І. винесла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчого листа, виданого 13 грудня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом у справі № 1.380.2019.003442) - без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Вважаючи зазначені дії відповідача неправомірними, ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що повідомлення відповідача від 19.02.2020 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання є протиправним та підлягає скасуванню, а дії державного виконавця, що пов`язані з його винесенням, суд визнав протиправними, вважаючи, що пред`явлений до виконання виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» та передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а порядок виконання рішень такого характеру встановлено статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закон № 1404-VII встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та цим Законом.

Положенням частини першої статті 63 Закону № 1404-VII передбачений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до пункту 7 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Частиною першою статті 4 Закону № 1404-VII визначено вимоги до виконавчого документа, серед яких міститься вимога про те, що у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Такими заходами у відповідності до положень статті 10 Закону № 1404-VII є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йо-му на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як уже зазначалось вище, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.003442, яке набрало законної сили 10.12.2019, визнано протиправним (незаконним) та скасовано рішення Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області № 526 від 07.05.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Таким чином, з моменту набрання судовим рішенням законної сили рішення ради уже є скасованим і додатково виконавчий лист № 1.380.2019.003442 не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

У зв`язку з цим необхідно погодитися з доводами апеляційної скарги, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.003442 не потребує вчинення додаткових примусових дій для скасування рішення Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області № 526 від 07.05.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

Водночас, висновок суду першої інстанції про те, що за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі № 1.380.2019.003442 видано виконавчий лист, який передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, не відповідає обставинам справи та суперечить інституту виконання судового рішення.

Згідно з вимогами пункту 7 частини четвертої статті 4. Закону № 1404-VII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Отже, 19.02.2020 державний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Чорна М.І. обґрунтовано винесла повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу (виконавчого листа, виданого 13.12.2019 Львівським окружним адміністративним судом у справі № 1.380.2019.003442) без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення суду щодо скасування рішення органу місцевого самоврядування не передбачає додаткового застосування заходів примусового виконання рішення суду.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відповідач довів правомірність своїх дій щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від лютого 2020 року належними та достовірними доказами.

Разом з тим, доводи позивача про неправомірність дій відповідача по винесенню повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від лютого 2020 року не є достатніми для спростування протилежного.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року в адміністративній справі № 380/2009/20 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання неправомірними дій, скасування повідомлення та повернення виконавчого листа на виконання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 07 вересня 2020 року.