Справа № 640/745/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року м. Київ № 640/745/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

третя особа Державна служба України з безпеки на транспорті

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києві з позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач), третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті, в якому просить: стягнути з відповідача на користь позивача 16 320,00 грн відповідно до скасованих постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу АО №080612-АО №080635, від 29 березня 2017 року (24 постанови) та 24-х квитанцій на оплату цих штрафів; стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним було сплачено штраф за постановами Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу на загальну суму 16 320,00 грн. В подальшому, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2019 року в адміністративній справі 826/12911/17 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОВ «Dankas, s.r.o» до Управління Укртрансбезпки в Закарпатській області, визнано протиправними та скасовано постанови Управління Укртрансбезпки в Закарпатській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29 березня 2017 року: АО №080612, АО №080613, АО №080614, АО №080615, АО №080616, АО №080617, АО №080618, АО №080619, АО №080620, АО №080621, АО №080622, АО №080623, АО №080624, АО №080625, АО №080626, АО №080627, АО №080628, АО №080629, АО №080630, АО №080631, АО №080632, АО №080633, АО №080634, АО №080635. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявами про повернення коштів з бюджету, відповідь на які станом на 27 грудня 2019 року не отримана, кошти не повернуто.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позов представник Державної казначейської служби України вказує, що оскільки заява та додані документи були подані представником позивача, копія довіреності якого не посвідчена належним чином, документи повернуто позивачу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

09 червня 2017 року квитанціями №23786414, №23786379, №23786446, №23786486, №23787173, №23786797, №23786859, №23786826, №23787366, №23786879, №23787672, №23787658, №23787715, №23787680,№23787832, №23787730, №23787888, №23787866, №23787943, №23787916, №23788282, №23788260, №23788394,№23788305 ОСОБА_1 сплачено штрафи на загальну суму 16320,00 грн за постановами Управління Укртрансбезпки в Закарпатській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29 березня 2017 року: АО №080612, АО №080613, АО №080614, АО №080615, АО №080616, АО №080617, АО №080618, АО №080619, АО №080620, АО №080621, АО №080622, АО №080623, АО №080624, АО №080625, АО №080626, АО №080627, АО №080628, АО №080629, АО №080630, АО №080631, АО №080632, АО №080633, АО №080634, АО №080635.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2019 року в адміністративній справі 826/12911/17 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОВ «Dankas, s.r.o» до Управління Укртрансбезпки в Закарпатській області, зокрема, визнано протиправними та скасовано постанови Управління Укртрансбезпки в Закарпатській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 29 березня 2017 року: АО №080612, АО №080613, АО №080614, АО №080615, АО №080616, АО №080617, АО №080618, АО №080619, АО №080620, АО №080621, АО №080622, АО №080623, АО №080624, АО №080625, АО №080626, АО №080627, АО №080628, АО №080629, АО №080630, АО №080631, АО №080632, АО №080633, АО №080634, АО №080635. Зазначене рішення набрало законної сили 13 червня 2019 року.

10 грудня 2019 року представник позивача звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про повернення сплачених коштів.

Позивач вказує, що кошти відповідачем йому не повернуто, відповідь по суті заяви не надано, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Так, порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, який зареєстровано Міністерством фінансів України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (далі - Порядок 787).

Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Абзацом 2 пункту 5 Порядку № 787 передбачено, що подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Абзацом 5 пункту 5 Порядку № 787 передбачено, що подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до абзацу 1 пункту 10 Порядку № 787 заява та подання подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

З системного аналізу викладеного вбачається, що повернення коштів з бюджету на користь позивача можливо виключно у разі надходження до органів Казначейства документів, зазначених у пункті 5 Порядку № 787.

Як зазначено вище, представник позивача із заявою про повернення коштів звернувся до Державної казначейської служби України, до Державна служба України з безпеки на транспорті із заявою про повернення коштів позивач не звертався.

Судом встановлено та позивачем не заперечується, що подання про повернення позивачу коштів до Державної казначейської служби України не надходило, що унеможливлює повернення позивачу таких коштів.

Відповідач у відзиві на позов вказує, що на його адресу 10 грудня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про повернення коштів, яка зареєстрована за номером Г-1 1-3533.

Оскільки, як вказує позивач, копія виданої нотаріусом довіреності не засвідчена нотаріусом, документи не можуть вважатись такими, що подані уповноваженою особою, позивачу листом від 03 січня 2020 року №5-11-11/147 повернуті документи для усунення недоліків.

Так, сторонами не надано суду ні копії документів, доданих до заяви про повернення коштів, ні копії листа Державної казначейської служби України від 03 січня 2020 року №5-11-11/147, що унеможливлює надання правової оцінки діям/бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача коштів, враховуючи, що позивачем подано документи з порушенням Порядку №787, суд вбачає достатніми підстави для відмови у задоволенні позову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування правомірності своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко