Справа № 560/2678/20
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2678/20
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради, в якій просить суд:

1. Розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

2. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради в частині відмови в наданні пільг на оплату житлово-комунальних послуг учаснику бойових дій ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради зарахувати пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з початку внесення до Єдиного Державного реєстру осіб, що користуються пільгами згідно ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в кількості 50% на 2 осіб.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни. Відповідно до положень статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" як учасник війни, позивач має право на 50-процентну пільгу на двох осіб з оплати за житлово-комунальні послуги. 20.06.2019 року відповідач надав довідку позивачу, в якій зазначає, що позивач перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". На звернення позивача, листом від 23.09.2019 №Д-2125 відповідач повідомив про відмову позивачеві у нарахування вищенаведеної пільги.

Не погоджуючись з таким діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.06.2019 надано статус учасника війни, згідно зі ст. 9 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 року №739 "Питання надання статусу учасника війни деяким особам".

Відповідно до довідки начальника відділу пільгового забезпечення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради від 20.06.2019 №445, ОСОБА_1 станом на 19.06.2019 внесений до Єдиного Державного Реєстру осіб, які користуються пільгами згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пільга 50% на двох осіб.

У зв`язку із відмовою у наданні позивачу пільг на житлово-комунальні послуги, останній звернувся до відповідача, який надав листом відповідь від 23.09.2019 №Д-2125, з якої вбачається, що позивач не має права на отримання пільг у зв`язку із перевищенням середньомісячного сукупного доходу сім`ї пільговика, який дає право на податкову соціальну пільгу. В листі також зазначено, що розмір середньомісячного доходу сім`ї пільговика - позивача в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців у 2019 році перевищує 2690,00 грн, право на отримання пільг на оплату житлово-комунальних пільг як учасник війни останній не має.

Не погоджуючись із вказаною позицією відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає та враховує наступне.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Відповідно до ст. 2 Закону № 3551-XII законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно зі ст. 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік осіб, на яких поширюється дія Закону № 3551-XII передбачена статтею 10 вказаного Закону.

Судом встановлено, що позивач є учасником війни, що підтверджується посвідченням позивача серії НОМЕР_1 , виданим 12.06.2019 року.

Пунктами 4-6 частини 1 статті 14 Закону № 3551-XII установлено пільгу (50%) для учасників війни, а саме, щодо плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання; на вартість палива, в тому числі рідкого, в межах норм, встановлених для продажу населенню, для осіб, які проживають у будинках, що не мають центрального опалення.

Частиною 6 статті 14 цього ж Закону установлено, що пільги, передбачені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно Кабінетом Міністрів України прийняті постанови від 04.06.2015р. №389 "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї" та від 29.01.2003р. №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги".

Так, постанова КМУ від 04.06.2015р. №389 у пунктах 1, 2 визначає перелік послуг, на оплату яких надаються пільги та перелік осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою залежно від законодавства, у тому числі до них віднесено осіб, яким пільги установлені Законом № 3551-XII. Пунктом 3 цієї постанови встановлено, що пільги надаються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів за умови, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Пунктами 5-11 Постанови КМУ від 04.06.2015р. №389 визначено порядок обчислення середньомісячного сукупного доходу та надання пільги. Пунктом 12 цієї ж постанови установлено, що у разі, коли середньомісячний дохід сім`ї пільговика в розрахунку на одну особу перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення письмово інформує пільговиків про те, що вони не мають права на отримання пільг і можуть звернутися за житловою субсидією.

Саме з того, що середньомісячний дохід позивача перевищує величину доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу і виходив відповідач, повідомляючи позивача про те, що він не має права на отримання пільги, передбаченої пунктом 4-6 частини 1 статті 14 Закону № 3551-XII.

Суд вважає таку відмову протиправною, з огляду на наступне.

Постанову КМУ від 04.06.2015р. №389 прийнято на виконання Закону України від 28 грудня 2014 р. № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України".

Цим Законом статтю 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" доповнено частиною другою, якою передбачались умови надання окремих пільг, визначених частиною першою цієї статті (у тому числі і пунктами 4-6), а саме, в залежності від розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї, який з розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не повинен перевищувати величини доходів, яка надає право на податкову соціальну пільгу.

Однак, частину 6 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визнано такою, що не відповідає Конституції (є неконституційною) згідно Рішення Конституційного Суду № 12-р/2018 від 18.12.2018.

Таким чином, з 18.12.2018р. пільги, які установлені пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" безумовно надаються незалежно від розміру середньомісячного сукупного доходу сім`ї пільговика і без прив`язки до величини доходу, яка надає право на податкову соціальну пільгу. У зв`язку із викладеним, положення постанови КМУ від 04.06.2015р. №389 не поширюються на правовідносини з надання вказаних пільг і не можуть бути застосованими за даних спірних правовідносин, враховуючи принцип пріоритету Законів над підзаконними нормативними актами.

Застосування відповідачем положень підзаконного нормативного акту, прийнятого на виконання Закону, який визнано неконституційним, є протиправним по своїй суті. Чинний Закон № 3551-XII не установлює жодних обмежень для надання пільг, передбачених пунктами 1, 2, 4, 5, 6 та 18 частини першої статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тому позивач має право на таку пільгу, а відповідач безпідставно відмовляє їй у реалізації цього права.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також

Так, перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" (Jatridis v. Greece) [ВП], №31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Отже, відповідач, відмовивши у наданні пільг позивачу, який мав усі законні підстави для їх отримання, фактично незаконно втрутився у мирне володіння позивачем своїм майном, що є недопустимим.

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини, суд зазначає, що дії відповідача не відповідають вищевикладеним критеріям, а тому є протиправними.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Судом також взято до уваги неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій з припинення надання позивачу пільг, установлених п.4-6 ч.1 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому задовольняє позов у повному обсязі.

Оскільки позивач звільнених від сплати судового збору та не сплачував його, з врахуванням положень ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради в частині відмови в наданні пільг на оплату житлово-комунальних послуг учаснику бойових дій ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради зарахувати пільгу на оплату житлово-комунальних послуг з початку внесення до Єдиного Державного реєстру осіб, що користуються пільгами згідно з Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в кількості 50% на 2 осіб, 19.06.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Шепетівської міської ради (вул. Островського, 4, м. Шепетівка, Хмельницька область, 30400 , код ЄДРПОУ - 03198586)

Головуючий суддя О.О. Михайлов