Справа № 640/8702/19
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8702/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Медведєвої Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління держгеокадастру у Харківській області (м. Харків, вул.Космічна, 21, пов.8-9) про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

26.04.2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову №49/0052По/05/01/-19 від 08.04.2019 року, складену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління держгеокадастру у Харківській області Захаріним С.С. відносно нього, за ст.53-1 КУпАП, п.б ч.1 ст.211 ЗК України. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності складу правопорушення та доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій.

Ухвалою судді від 15.05.2019 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16.04.2019 він отримав постанову №49/0052По/05/01/-19 від 08.04.2019 року, складену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління держгеокадастру у Харківській області Захаріним С.С., який розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення № 49/0080ПТ/04/01/-19 від 08.04.2019, № 49/0079ПТ/04/01/-19 від 08.04.2019 року, № 49/0078ПТ/04/01/-19 від 08.04.2019, про порушення ст.125, 126 Земельного Кодексу України, а саме самовільне зайняття земельних ділянок без документів, що посвідчують право власності чи користування ними, у тому числі:категорії земель с/господарського призначення, несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони) загальною площею 21,7271 та, розташовані в контурах №№ 1, 2, 3, 3.1, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 22, 31, 32, 42, 46, 54, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, 66, 71, 74, 76, 77, 78, 79, 83, 84, 85, 86 проекту організації території земельних часток (паїв) на землях реформованого КСП «Червона Самара» Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, які СТОВ «САМАРА» використовує єдиним масивом із земельними ділянками сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без документів, що підтверджують право власності чи користування ними;земельних ділянок категорії земель сільськогосподарського призначення (землі під господарськими будівлями і дворами) для розміщення нежитлових господарських будівель, а саме земельну ділянку площею 5,00 та, розташовану поруч з кадастровим номером :02:001:0280; земельні ділянки категорії земель сільськогосподарського призначення (землі під господарськими будівлями і дворами) для розміщення нежитлових господарських будівель, а саме земельну ділянку площею 2,00 га, розташовану поруч з кадастровим номером :02:001:0041, визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КУпАП, п.б ч.1 ст.211 ЗКУ, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у сумі 340 грн. 00 коп. Також відповідач розрахував матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, у розмірі 44 097 грн.39 коп. Складанню адміністративних протоколів та винесенню постанови передувала перевірка вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акт перевірки вимог земельного законодавства №49/0019АП/02/01/-19 від 29.03.2019.

Позивач з даною постановою не згодний, вважаючи її такою, що не відповідає дійсності, вимогам закону, зазначає, що дана постанова винесена з порушенням встановленого порядку накладення адміністративного стягнення, оскільки позивача не повідомлено про час та місце розгляду справи відносно нього, не роз`яснено права, постанова ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ним ЗК України, без дослідження доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому вищевказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідач на електронну адресу суду 16.07.2020 направив відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначає, що позивачем не спростовано того, що він використовує вказані земельні ділянки, не надано належних доказів того, що таке використання здійснюється на передбачених законом умовах, разом з тим відповідачем вірно кваліфіковане діяння позивача, дотримано процедур притягнення до адміністративної відповідальності

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу без його участі, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вимога позивача про визнання оскаржуваної постанови незаконною не підлягає розгляду місцевим загальним судом, як адміністративним, в порядку ст.286 КАС України, тому задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що постановою №49/0052По/05/01/-19 від 08.04.2019 державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління держгеокадастру у Харківській області Захаріним С.С. було накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено зайняття земельних ділянок без документів, що посвідчують право власності чи користування ними, у тому числі: категорії земель с/господарського призначення, несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони) загальною площею 21,7271 та, розташовані в контурах №>№ 1, 2, 3, 3.1, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 22, 31, 32, 42, 46, 54, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, 66, 71, 74, 76, 77, 78, 79, 83, 84, 85, 86 проекту організації території земельних часток (паїв) на землях реформованого КСП «Червона Самара» Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, які СТОВ «САМАРА» використовує єдиним масивом із земельними ділянками сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без документів, що підтверджують право власності чи користування ними, відповідальність дане правопорушення передбачена ст.53-1 КпАП України. (а.с. 49-50)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Положеннями ч. 1 ст. 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Приписами ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

При цьому, положеннями ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Водночас, ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства про охорону земель можуть мати й інші повноваження відповідно до закону.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, мають право, зокрема, здійснювати перевірку об`єктів - земельних ділянок, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб, складати акти та приписи, за результатами таких перевірок.

Що стосується виявлених перевіряючими під час проведення обстеження земельної ділянки вимог земельного законодавства, суд зазначає наступне.

Стаття 53-1 КУпАП та ст. 211 Земельного кодексу України передбачають адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Одним із способів самовільного зайняття земельних ділянок є заволодіння ними без дозволу органів, уповноважених приймати рішення про надання ділянок. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України склад цього адміністративного правопорушення формують ситуації, за яких особа займає земельну ділянку до моменту отримання нею документа, що посвідчує її право на неї, та його державної реєстрації або приступає до використання ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості).

Суд зазначає, що при розгляді питання про накладення адміністративного стягнення, державний інспектор відповідно до вимог КУпАП України повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення саме позивачем та чи винна особа в його вчиненні.

Відповідно до положень ст. 9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За змістом положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч наведених вимог КУпАП посадовою особою відповідача лише проведено обстеження земельної ділянки, тоді як необхідним є також збирання доказів на підтвердження того, що назване порушення вчинив саме позивач, тобто доведення вини позивача.

Акт перевірки та інші матеріали адміністративної справи не містять доказів щодо використання позивачем зазначеної в матеріалах адміністративної справи земельної ділянки.

Натомість, позивачем надано Договір оренди майнових паїв від 10.09.2017, укладений між співвласниками майнових паїв реформованого КСП «Червона Самара» та СТОВ «Самара» та орієнтовний перелік земельних ділянок реформованого КСП «Червона Самара», які використовуються іншими суб`єктами господарювання, що є Додатком 1, а також з експлікацією земель та розподіл за власниками до цього договору.(а.с. 34-42)

Крім того, відсутні будь-які свідчення третіх осіб, або ті чи інші належні та допустимі докази, які б вказували про самовільне зайняття позивачем земельної ділянки шляхом її використання, а також здійснення саме позивачем відповідних технологічних заходів з вирощування сільськогосподарських культур на цій земельній ділянці.

Також суд зазначає, що згідно з положеннями КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

За загальним правилом, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення протокол складається уповноваженою на те посадовою особою. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. (ч. 3, 4 ст. 256 КУпАП).

Положеннями ч. 2 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України за № 6 від 19.01.2017, зареєстрованої у Мінюсті України 07.02.2017 року за № 173/30041 (далі - Інструкція), у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

За приписами п. 5 розділу ІІ Інструкції № 6 від 19.01.2017, у протоколі зазначаються: дата та місце його складання; посада, прізвище, ім`я та по батькові державного інспектора, який склав протокол (указуються повністю, без скорочень); відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка); місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол: нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; прізвища, імена та по батькові, місця проживання/реєстрації свідків та потерпілих (за наявності); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (можуть бути викладені в протоколі або на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі). Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати в протоколі пояснення та зауваження щодо його змісту, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень у протоколі чи від його підписання, про це обов`язково робиться відповідний запис; інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності); про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам, що призвело до втрат сільськогосподарського або лісогосподарського виробництва.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Інструкції, у протоколі обов`язково робиться відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її прав і обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також про повідомлення її про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу їй обов`язково направляється рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням часу і місця розгляду справи.

Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції передбачено, що протокол підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та державним інспектором, який його склав, а за наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами. Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З наданих позивачем ОСОБА_1 матеріалів вбачається, що у складених відносно нього протоколах про адміністративне правопорушення відсутній підпис позивача під відомостями про роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Також протокол про адміністративне правопорушення не містить ані підпису ОСОБА_1 , ані запису про відмову від підписання протоколу.

Також за приписами п. 1, 2 розділу ІІІ зазначеної Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справа розглядається у 15-денний строк з дня одержання державним інспектором, правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

З копій протоколів вбачається, що в них мітиться відмітка про те, що позивача повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 08.04.2019, але як вказувалося вище, у цих же протоколах відсутні підписи позивача про ознайомлення з ними, що свідчить про те, що позивач не знав і не міг знати про розгляд справи про адміністративне правопорушення 08.04.2019, а повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач отримав лише 16.04.2019, що відповідачем не спростовано.

Таким чином, недотримання державним інспектором в процесі винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності визначеної КУпАП процедури, призвело до порушення його права приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КУпАП.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Стаття 53-1 КУпАЛ передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до вимог Наказу Держгеокадастру №353 від 27.12.2016 року «Про організаційні заходи із здійснення функцій державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів територіальними органами Держгеокадастру» обстеження земельної ділянки під час проведення перевірки дотримання земельного законодавства оформляється у вигляді акту обстеження, з зазначенням у ньому осіб, які приймали участь в обстеженні земельної ділянки, посада, прізвище, ім`я та по батькові керівника юридичної особи чи уповноваженої ним особи або фізичної особи чи її представника, свідків, які були присутні при обстеженні земельної ділянки, місце розташування земельної ділянки із зазначенням назви населеного пункту, вулиці та номера будинку чи за межами населеного пункту, результати обстеження, план-схему земельної ділянки, підписи осіб, які були присутні при обстеженні земельної ділянки, відмітку про отримання копії акту особою, яка є порушником, особисто чи поштою, прізвище та ініціали особи, яка відправила котгію цього акта, та запис у разі відмови керівника суб`єкта господарювання чи уповноваженої ним особи або фізичної особи - підприємця чи її представника отримати копію цього акта.

У разі виявлення порушення, за яке передбачено адміністративну відповідальність, держінспектор складає протокол за зразком, установленим Наказом №6 Мінагрополітики України «Про затвердження Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, від 19.01.2017 року.

Суд погоджується з посиланням позивача на те, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо індивідуалізувати земельну ділянку - несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони) загальною площею 21,7271 га, розташовані в контурах №№ 1, 2, 3, 3.1, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 22, 31, 32, 42, 46, 54, 55, 56, 58, 59, 60, 61, 62, 66, 71, 74, 76, 77, 78, 79, 83, 84, 85, 86, організації території земельних часток (паїв) на землях реформованого КСП «Червона Самара» Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, які СТОВ «САМАРА» використовує єдиним масивом із земельними ділянками сільськогосподарського призначення (рілля) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а матеріали справи не дають можливості встановити точне місцезнаходження ділянки, з приводу самовільного зайняття якої, чи то порушення правил використання якої, оскільки не зазначено її точних координат, меж чи то сусідніх ділянок, що унеможливлює точне визначення предмету адміністративного правопорушення, з приводу якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. відповідач не повідомив необхідні відомості про місце розташування (картографічні дані) предмету посягання - земельних ділянок на території Верхньосамарскої с/ради, також відповідач не відобразив у розділі «План-схема земельної ділянки» схему земельної ділянки (предмет посягання), яка на думку контролюючого органу незаконно використовувалася позивачем, не надав відомостей про її місце розташування(картографічні дані) на території Верхньосамарскої с/ради, не вказав підписи осіб, які були присутні при обстеженні земельної ділянки.

Зазначивши про самовільне зайняття СТОВ «САМАРА» несільськогосподарських угідь (господарські шляхи і прогони) загальною площею 21,7271 га, які використовуються єдиним масивом з земельними ділянка, розташованими в контурах №№ 1, 2, 3, 3.1, 4, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 19, 22,31,32, 42, 46, 54, 55,56, 58, 59, 60,61,62, 66,71,74, 76, 77, 78, 79, 83, 84, 85, 86, а також під господарськими будівлями і дворами площею 5,00 га, яка розташована поруч з кадастровим номером :02:001:0280, та площею 2,00 га, яка розташована поруч з кадастровим номером :02:001:0041, відповідач навів у акті перевірки довільні, не визначені на місцевості відомості про місце розташування предмету посягання - земельних ділянок на території Верхньосамарскої с/ради.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач в позові пояснює з приводу оформлення ним речових прав на земельні ділянки те, що для укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення (несільськогосподарські угіддя - господарські шляхи і прогони), які включені у проект організації території земельних часток (паїв) земель реформованого КСП «Червона Самара», єдиним масивом із земельними ділянками с/г призначення (рілля) для ведення товарного с/г виробництва, та які з 01.01.2019 року відповідно до вимог ч.5 , ст. 37-1 Земельного кодексу України, та ч.1 ст. 7 , ст. 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передані у комунальну власність Верхньосамарської селищної ради, Близнюківського району, Харківської області, має бути проведена інвентаризація польових доріг (прогонів), встановлені їх користувачі, які використовують зазначену категорію земельних ділянок єдиним масивом з земельними ділянками (паями) реформованого КСП «Червона Самара», виготовлені проекти землеустрою щодо відведення несільськогосподарських угідь (господарські шляхи і прогони).

Станом на 01.01.2019 року користувачами земельних ділянок с/г призначення (рілля) для ведення товарного с/г виробництва, які включені у проект організації території земельних часток (паїв) земель реформованого КСП «Червона Самара», та які належать фізичним особам - членам реформованого КСП «Червона Самара», є кілька суб`єктів господарювання - юридичних та фізичних осіб - підприємців, у тому числі і СТОВ «САМАРА».Також деяка частина земельних ділянок с/г призначення (рілля) для ведення товарного с/г виробництва реформованого КСП «Червона Самара» обробляється безпосередньо її власниками.

Ненадання відповідачем протягом розгляду справи доказів на підтвердження їх доводів, викладених у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не дає можливість встановити наявність діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В зв`язку з чим постанова серії №49/0052По/05/01/-19 від 08.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КпАП України, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. підлягає скасуванню.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії 49/0052По/05/01/-19 від 08.04.2019 року, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління держгеокадастру у Харківській області Захаріним С.С. (м. Харків, вул.Космічна, 21, пов.8-9) про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КпАП України, якою було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КпАП України, закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: