Справа № 160/4282/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 160/4282/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року (суддя Неклеса О.М.) у справі №160/4282/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №61794183 від 10.04.2020.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що зі змісту постанови вбачається що 04.04.20 р. відповідач розглянувши заяву третьої сторони про примусове виконання виніс дану постанову на виконання виконавчого напису №6421 від 04.04.2020р. вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про звернення стягнення з позивача на користі третьої особи заборгованості в сумі 18004 грн. 06 коп. Позивачка зазначала, що умовою прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчого документа не за місцем проживання (перебування) боржника є наявність доказів на підтвердження того, що майно боржника знаходиться в територіальних межах відповідною виконавчого округа. Позивачка вважала, що відповідач порушив статтю 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки прийняв до виконання виконавчий документ за відсутності доказів того, що в межах території виконавчого округу міста Києва наявне майно, що належить позивачу та не врахував, що місцем реєстрації (проживання) позивача є м. Дніпро.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

У спірному випадку судом встановлено, що приватний виконавець Дорошкевич Віра

Леонідівна здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва. У свою чергу, місцем реєстрації та проживання позивачки є місто Дніпро та на території виконавчого округу міста Києва належне позивачці майно не знаходиться.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №61794183 від 10.04.2020.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Фактично позиція відповідача полягає у тому, що у приватного виконавця відсутній обов`язок з`ясовувати місце реєстрації (проживання) боржника до відкриття виконавчого провадження. З цих підстав, вказуючи на те, що оскільки у виконавчому документі, як і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, то ним правомірно було відкрито виконавче провадження.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №1216- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Дата реєстрації 31.08.2006 року.

02.10.2018 між ТОВ "Алекскредит" (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про надання кредиту №1529500, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 10 000 грн.

Договір про надання кредиту №1529500 містить відомості про позичальника: ОСОБА_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 , виданий 1216 01.09.2017, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

22.10.2018 року, 18.02.2019 року, 01.03.2019 року, 11.03.2019 року, 21.03.2019 року, 31.03.2019 року, 10.04.2019, 20.04.2019 року, 30.04.2019 року, 10.05.2019 року, 31.10.2018 року, 11.11.2018 року, 01.12.2018 року, 31.12.2018 року, 10.01.2019 року, 18.01.2019 року, 30.01.2019 року, 09.02.2019 року були укладені додаткові угоди про зміну умов договору про надання кредиту №1529500 від 02.10.2018 щодо графіків платежів.

Додаткові угоди про зміну умов договору про надання кредиту №1529500 від 02.10.2018 містить відомості про позичальника: ОСОБА_1 , паспорт серії № НОМЕР_1 , виданий 1216 01.09.2017, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 90.

04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. за реєстровим № 6421 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення:

- з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокнн НОМЕР_2 ,

- адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

- місце проживання: АДРЕСА_4 ,

- заборгованість за кредитним договором 1529500 від 02 жовтня 2018 року, на загальну суму 18004,06 гривень.

09.04.2020 стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 6421 від 04.04.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 18004,06 гривень.

У заяві від 09.04.2020 стягувач зазначив:

- адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_1 ;

- адресу проживання: АДРЕСА_4 .

10.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61794183 з примусового виконання виконавчого напису №6421, виданого 04.04.2020, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" заборгованості в розмірі 18004,06 грн.

У постанові про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса боржника: АДРЕСА_4 .

Постанова про відкриття виконавчого провадження оскаржена позивачкою з підстав порушення відповідачем правил територіальної юрисдикції діяльності приватних виконавців.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідачем не заперечуються.

Спірним у цій справі є питання про те, чи зобов`язаний приватний виконавець з`ясовувати місце реєстрації (проживання) боржника до відкриття виконавчого провадження, за умови того, що у виконавчому документі та у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження зазначена адреса проживання боржника, яка знаходиться на території на якій приватний виконавець здійснює діяльність.

Суд першої інстанції, вказуючи на наявність такого обов`язку у приватного виконавця, виходив із положень п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю, а також із положень ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачена можливість проведення перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця.

З приводу таких висновків суду слід зазначити те, що положення п.10 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" визначають підстави для повернення виконавчого документу у випадку якщо його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Тобто, виконавчий документ повинен бути повернутий у випадку наявності інформації у виконавця про те, що його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У спірному випадку такої інформації у відповідача не існувало та навпаки, як у виконавчому документі так і у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження адреса проживання боржника була зазначена у м.Києві, що відноситься до виконавчого округу, на території якого відповідач здійснює діяльність.

Положення ч. 5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", на які послався суд першої інстанції, також не вказують на обов`язок виконавця, у разі надходження виконавчого документу, перевіряти фактичне місце реєстрації чи проживання боржника.

У свою чергу ч.1 ст..24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Фізичні та юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (ч.1 ст.27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Отже, з огляду на положення зазначених норм права, саме стягувач наділений правом вибору місця виконання рішення.

Тобто, в контексті спірних відносин, отримавши від стягувача заяву та виконавчий документ, в яких адреса реєстрації боржника зазначена в м.Дніпро, а фактичне місце проживання в м.Києві, відповідач не мав повноважень для повернення виконавчого документу з підстав його пред`явлення не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

За таких обставин, враховуючи те, що Законом України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» не визначено обов`язку державного чи приватного виконавця перевіряти фактичне місцезнаходження боржника чи його майна до відкриття виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність оскаржуваної постанови приватного виконавця.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності обов`язку у виконавця перевіряти фактичне місцезнаходження боржника, висловлена в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2019 року (справа №511/1342/17).

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для його скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року у справі №160/4282/20 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 03.09.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк