Справа № 415/1608/20
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/1608/20
Провадження № 2-а/415/226/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Луганської області Рубашко Євгена Володимировича, Державної екологічної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в період з 18 листопада 2019 року по 22 листопада 2019 року Державною екологічною інспекцією у Луганській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Лисичанською міською радою Луганської області. За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки та винесено припис від 22 листопада 2019 року щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення планової перевірки. Згідно з даним приписом Лисичанську міську раду зобов`язано п. 2 припису "надати до огляду затверджену у встановленому законом порядку схему санітарної очистки м. Лисичанська", термін усунення порушень до 22 січня 2020 року.

З 26 січня 2020 старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Луганської області Рубашко Євгена Володимировича була здійснена позапланова перевірка міської ради щодо виконання вимог припису від 22 листопада 2019 року. За результатами перевірки 26 лютого 2020 року відповідачем відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення № 000103, на підставі якого винесено постанову про накладення на адміністративного стягнення № 000103 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, а саме за фактом невиконання ним п. 2 припису Державної екологічної інспекції від 22 листопада 2019 року.

Позивач пояснює, що з метою виділення відповідного фінансування на розробку схеми суб`єктом господарювання, який має досвід роботи у сфері поводження з відходами до Програми благоустрою та економічного розвитку житлово-комунального господарства м. Лисичанськ протягом останніх 5 років включається захід «розробка схеми санітарної очистки м. Лисичанська». До теперішнього часу кошти на виконання заходу міською радою не виділялись.

Вважає, що не порушував вимог Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, а тому просить скасувати вказану постанову, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а справу закрити.

Відповідач позов не визнав, 05 травня 2020 року надав заперечення у якому він наполягає на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, вважає протокол № 000103 від 26 лютого 2020 року та постанову про накладення адміністративного стягнення № 000103 від 26 лютого 2020 року законними та такими, що не підлягають скасуванню, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню (а.с. 75-77).

Ухвалою від 10 березня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Копії даної ухвали було направлено сторонам.

Ухвалою від 15 травня 2020 року задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі належного відповідача - Державну екологічну інспекцію та зобов`язано позивача надіслати залученому відповідачу копію позовної заяви та доданих документів. ОСОБА_1 направив копію позовної заяви з додатками відповідача на підтвердження чого надав квитанцію (а.с. 112).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72, 76, 90 КАС України, суд встановив таке.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення № 000103 від 28 лютого 2020 року, складену відповідачем, незаконною.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 000103 від 28 лютого 2020 року посилаючись на відсутність порушень Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та відсутність складу адміністративного правопорушення.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В даному випадку для доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідач мав надати докази того, що станом на час складення протоколу про адміністративне правопорушення від 26 лютого 2020 року відповідачем не був виконаний п. 2 Припису від 22 липня 2019 року щодо усунення порушень, а саме: не надано до огляду затверджену у встановленому законом порядку схему санітарної очистки м. Лисичанська.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII (далі Закон № 1264-XII). Законодавство використовується судом зі змінами на час спірних правовідносин, що виникли між сторонами.

Так, ч. 2 та 3 ст. 16 Закону № 1264-XII передбачено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

За приписами ст. 20-2 Закону № 1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить зокрема і організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади вимог законодавства: про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про природно-заповідний фонд; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням.

Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (пункт 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року № 275).

Відповідно до п. 7 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до п. 1 Положення Державної екологічної інспекції в Луганській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 652, Державна екологічна інспекція в Луганській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Відповідно до п. 2 вказаного Положення Державна екологічна інспекція в Луганській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі: про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема щодо: додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Пунктом 3 Положення передбачено, що Державна екологічна інспекція в Луганській області проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку про те, що Відповідач по справі має повноваження на проведення перевірок органів місцевого самоврядування щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства з послідуючим складанням акту перевірки, правом видавати обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснювати контроль за їх виконанням, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 000103 від 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 було визнано винним у порушенні п. «а, ї» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності згідно з наведеною постановою був протокол № 000103 від 26 лютого 2020 року за фактом невиконання п. 2 Припису щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства виконання вимог № 451 від 22 листопада 2019 року, що є порушенням п. «а, ї» ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Лисичанська міська рада Луганської області (Військово-цивільна адміністрація м. Лисичанськ, Луганської області) є органом місцевого самоврядування, до компетенції якого згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства.

Відповідно до підпункту 6 та підпункту 15 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження побутових відходів, знешкодження та захоронення трупів тварин; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів.

Згідно з підпунктом 2 пункту «а» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля.

Пунктом 7 частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про відходи», органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують, зокрема: а) виконання вимог законодавства про відходи; б) розроблення та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів; г) затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням тощо. Органи місцевого самоврядування приймають рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами.

Механізм розроблення, погодження, затвердження схем санітарного очищення населених пунктів визначається Порядком розроблення, погодження та затвердження схем санітарного очищення населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України віл 23 березня 2017 року № 57 (далі - Порядок № 57).

Розділом II Порядку № 57 встановлено, що розробник здійснює розроблення Схеми самостійно або виступає замовником розроблення Схеми на договірних засадах.

Розроблення Схеми здійснюється самостійно Розробником за такими етапами: 1) прийняття рішення про розроблення Схеми; 2) складання завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013; 3) формування вихідних даних на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013; 4) розроблення Схеми у складі текстових і графічних матеріалів згідно з ДБН Б.2.2-6:2013.

У разі якщо Розробник виступає замовником розроблення Схеми (далі - Замовник), її розроблення здійснюється суб`єктом господарювання, який має досвід роботи у сфері поводження з відходами (далі - Виконавець), на підставі договору за такими етапами: 1) прийняття Замовником рішення про розроблення Схеми; 2) складання Замовником завдання на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013; 3) формування Замовником вихідних даних на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013; 4) визначення Виконавця на конкурсних засадах та укладання з ним договору;

5) розроблення Виконавцем Схеми у складі текстових і графічних матеріалів згідно з ДБН Б.2.2-6:2013.

Отже, Порядком № 57 передбачено можливість самостійного розроблення Схеми або можливість замовити розроблення схеми у виконавця. Суд зазначає що у будь-якому випадку етапом для розроблення Схеми є формування вихідних даних на розроблення Схеми згідно з ДБН Б.2.2-6:2013.

Позивач обґрунтовує позовну заяву також і відсутністю можливості надати вихідні дані необхідні для розроблення схеми, оскільки Генеральний план м. Лисичанська розроблений в 1985 році не відповідає містобудівній ситуації.

Відповідно до ст. 188-5 КУпАП невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від дев`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

На підставі ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи.

У позовній заяві позивач вказує, що на момент складання протоколу виконання робіт з розроблення Схеми є не можливим, у зв`язку з тим, що до теперішнього часу кошти на виконання заходу міською радою не виділялися, а без виділення грошових коштів розробка Схеми не можлива. Крім того, позивач не має можливості надати вихідні данні, необхідні для розроблення Схеми. Отже, виконання п. 2 Припису ним не могло бути виконано з об`єктивних причин і не з його вини.

Тобто, в діях позивача відсутній умисел на вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів вини позивача, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора з охорони навколишнього середовища Луганської області Рубашко Євгена Володимировича, Державної екологічної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 000103 від 26.02.2020 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП у виді штрафу у сумі 340 гривні 00 копійок - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.Ю. Луньова