Справа № 560/2322/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2322/20
РІШЕННЯ

іменем України

07 вересня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якій просить визнати протиправними дії щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності за нормами Закону України «Про державну службу» та зобов`язати відповідача призначити та виплатити з 20.03.2020 року пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з врахуванням довідок №8 та №9 від 10.03.2020 року та №04-30/112 від 12.03.2020 року.

Зазначає, що з 2014 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В березні 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення його на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Головним управлінням було відмовлено у переведенні його на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" у зв`язку з тим, що нормами цього закону не передбачене призначення даного виду пенсії.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до суду.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження, отримані матеріали пенсійної справи позивача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поданий відзив, у якому у задоволенні позову просить відмовити. Покликається на те, що права на переведення на бажану пенсію позивач не має, оскільки Законом України "Про державну службу " від 10.12.2015 року такий вид пенсії не передбачений. Вважає, що відмова позивачу у задоволенні його заяви вчинена відповідно до вимог чинного законодавства, відтак просить у задоволенні позову відмовити.

Суд відмовив у клопотанні відповідача про перехід до розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було встановлено інвалідність під час перебування його на державній службі. З 2014 року позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи загальний та страховий стаж позивача на державній службі становить понад 16 років (станом на момент звернення до відповідача), що відповідачем не заперечується. Станом на момент звільнення з роботи (березень 2020 року) позивач обіймав посаду державної служби, що теж ніким не спростовано.

20 березня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», додавши до звернення довідки №8 та №9 від 10.03.2020 року та №04-30/112 від 12.03.2020 року про складові заробітної плати зa займаною посадою, видані за останнім місцем роботи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2200-0301-8/15229 від 21.04.2020 року позивачу повідомлено про відмову у переведенні його на цей вид пенсії з огляду на те, що Законом України "Про державну службу " від 10.12.2015 року такий вид пенсії не передбачений.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII.

Частиною 1 ст.37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

У той же час, згідно з ч.9 ст.37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Судом встановлено, що страховий стаж позивача на державній службі, на якій він продовжував перебувати станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889), обіймаючи посаду державної служби, становив понад 10 років, що доводиться, зокрема відомостями трудової книжки, довідками Дунаєвецької РДА та іншими матеріалами пенсійної справи позивача.

Крім того, позивач під час перебування на державній службі отримав інвалідність ІІ групи (з серпня 2015 року), що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК серії АВ №0571902 (а.с.6) і перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державної служби. Вказані обставини відповідач не спростував.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі №822/524/18, право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII пов`язане лише з певним стажем роботи особи на посаді державного службовця, визначеним згідно з п. 10, 12 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, у той час як додаткових умов для призначення пенсії у вказаних пунктах «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII не встановлено.

Зважаючи на це, суд відхиляє покликання відповідача на неможливість призначення ОСОБА_1 обраного ним виду пенсії, а також висновок про те, що він набуде право на пенсію державного службовця лише за умови досягнення пенсійного віку та наявності стажу державної служби не менше 20 року, оскільки ця норма поширюється на працездатних державних службовців, а не інвалідів І та ІІ груп, які вже отримують пенсію по інвалідності.

Крім того, позивач просить перевести його на інший вид пенсії, передбачений іншим законом, відтак відповідачем не доведено наявність законних перешкод для реалізації позивачем права вибору виду пенсії, яку він бажає отримувати.

Положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною відмови у переведенні позивача на пенсію державного службовця є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Відтак, слід зобов`язати відповідача прийняти рішення про переведення позивача з 20.03.2020 року на отримання пенсії державного службовця відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII «Про державну службу» у розмірі, встановленому законом та з урахуванням наявних у пенсійній справі довідок про складові заробітної плати, виданих у 2020 році.

Відповідно до статті 77 КАС у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність підстав відмови, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 20 березня 2020 року пенсії державного службовця (по інвалідності) відповідно до ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках про складові заробітної плати, виданих Дунаєвецькою районною державною адміністрацією.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 вересня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя І.С. Козачок