Справа № 640/10530/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року м. Київ № 640/10530/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., за участі секретаря судового засідання Алчієвої І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ»

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.03.2019р. № ,

№ , №

за участю представників сторін:

від позивача: Черненко В.А.

від відповідача: Гаврилюк Н.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.03.2019р. № , № , № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.06.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень. Так, позивач зазначив, що документальна позапланова виїзна перевірка була проведена з порушенням податкового законодавства, без дослідження оригіналів первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших оригіналів документів, які пов`язані з обчисленням та і сплатою податків та зборів, що стосувалися предмету перевірки, як передбачено п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України.

Надати документи для перевірки Товариство не мало змого, оскільки всі первинні фінансово-господарські документи TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ», в тому числі документи необхідні для проведення перевірки, були пошкоджена в наслідок залиття їх водою (Акт про пошкодження документів від 22.10.2018, Лист до Головного управління ДФС у м.Києві №4/10 від 22.10.2018), у зв`язку із чим у період з 22.10.2018р. по 22.01.2019р. перебували на відновленні.

Данна обставина повідомлялась посадовим особам які проводили перевірку, з зазначенням орієнтовної дати повернення документів та можливості надання їх службовим особам ГУ ДФС у м. Києві для здійснення перевірки, а саме до 01.03.2019р., однак вказане до уваги прийнято не було. Отже, на думку позивача, ГУ ДФС у м. Києві документальну позапланову виїзну перевірку закінчено без дослідження оригіналів первинних фінансово-господарських документів, що суперечить податковому законодавству.

Крім того, як зазначає позивач, проведене за результатами перевірки зменшення податкового кредиту ґрунтується виключно на порушеннях податкового та іншого законодавства, допущених іншими платниками податків, а не безпосередньо позивачем. Акт перевірки не містить доказів відсутності руху активів в процесі провадження позивачем господарської діяльності, що суперечить вимогам Податкового кодексу України та інших норм законодавства, акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зазначив, що вони винесені на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що відповідно до п.44.5 ст.44 ПК України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем за місцем обліку в порядку, встановленому ПК України для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Відтак, контролюючий орган діяв правомірно під час призначення та проведення перевірки платника податків та перенесення термінів проведення перевірки, а платник податків, в свою чергу, не виконав обов`язок щодо відновлення та надання до перевірки первинних документів у строки, встановлені Податковим кодексом України. А тому вказані порушення, зафіксовані актом перевірки, підтверджені та мають бути враховані судом, а доводи позивача з даного приводу є безпідставними та суперечать нормам діючого законодавства.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку з клопотаннями про перенесення слухання та необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи неодноразово відкладався.

В судовому засіданні 23.06.2020 здійснено заміну відповідача його правонаступником, а саме: Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19; ) замінено на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 )

18.08.2020р. в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Також представником позивача подано клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.08.2020р. проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 17.10.2018 року №15667 та направлень №1667/26-15-14-04-03 від 18.10.2018 року, №1666/26-15-14-04-03 від 18.10.2018 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «НЕЛЕС СОЮЗ» (код 39649395) за січень 2016 року, ТОВ «ГРЕЙТЕН ГРУП» (код 40402105) за серпень 2016 року, ТОВ «АТЛОН ТРЕЙД» (код 40555211) за листопад 2016 року, ТОВ «СПЕЦТЕХСЕРВІС» (код 40513056) за грудень 2016 року

За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 01.02.2019 року № 125/26-15-14-04-03/34576108 (надалі - Акт перевірки), яким встановлено порушення:

- п. 185. 1 ст. 185,п. 198.1,п. 198.3,п. 198.6ст. 198,п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого знижено податок на додану вартість на загальну суму 10 912 023 грн в тому числі по періодам: за січень 2016 року на суму 2 038 320 грн., за листопад 2016 року на суму 2 044 669 грн., за грудень 2016 року на суму 6 829 034 грн та завищено суму від`ємного (податкового) періоду (ряд. 21 декларації) на загальну суму 2 812 517 грн. в тому числі по періодам: за січень 2016 року на суму 452 348 грн., за серпень 2016 року на суму 2 341 433 грн., за грудень 2016 року на суму 18 736 грн.;

- п. 44.1. ст. 44.6 ст.44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI, із змінами та доповненнями, не надано документи на перевірку.

13 березня 2018 року на підставі вищевказаного Акту перевірки, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві були винесені податкові повідомлення-рішення:

- № , яким встановлено зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість із вироблених товарів (робіт, послуг) на суму 2 812 517,00 грн.;

- № яким встановлено збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених у Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 13 640 029,00 грн. та нараховано суму штрафних санкцій у розмірі 2 728 006,00 грн.;

- № , яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями та Актом перевірки TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» подало скаргу №22/03-19 від 22.03.2019, яка рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 17.05.2019 №22902/6/99-98-11-04-02-25 податкові повідомлення-рішення від 13.03.2019 року №, № , № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо змісту порушень, встановлених в ході перевірки, суд виходить з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено та як вбачається з акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2019 року № 125/26-15-14-04-03/34576108, висновки щодо порушення ТОВ «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на ненадання платником податків (позивачем) первинних документів та документів, що підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій позивача з контрагентами за перевіряємий період.

Судом встановлено, що перевірка ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» проводилась у період з 18.10.2018р. по 25.01.2019р. Зокрема, 18.10.2018р. директору ОСОБА_1 були вручені копії наказу від 17.10.2018 року №15667 та направлень від 18.10.2018 року №1667/26-15-14-04-03, №1666/26-15-14-04-03 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

22.10.2018 року, в ході проведення перевірки, TOB «ІК «Вектор Капітал» листом №4/10 від 22.10.2018 повідомило ГУ ДФС у м. Києві про пошкодження первинних документів Товариства, необхідних для проведення позапланової виїзної перевірки внаслідок залиття їх водою, у зв`язку з протіканням труби радіатора.

Вказана обставина підтверджується Актом про протікання труби радіатора від 22.10.2018р., відповідно до якого встановлено факт протікання труби радіаторної батареї в офісі № 557 про провулку Лабораторному 1 в м. Києві, внаслідок чого первинні фінансово-господарські документи виявились повністю залитими водою, їх зміст є абсолютно нечитабельним.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.10.2018р. №15867 термін проведення перевірки продовжено з 25.10.2018р. на 2 робочі дні.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 25.10.2018 №16093 термін проведення розпочатої перевірки перенесено з 25.10.2018 до дати відновлення та надання документів у межах термінів, визначених п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що 23.01.2019 року після поновлення перевірки TOB «ІК «Вектор Капітал» не було подано контролюючому органу необхідних для перевірки документів, у зв`язку з чим посадовими особами ГУ ДФС у м.Києві складено Акти від 24.01.2019 №175/26-15-14-4-03 та від 25.01.2018 №179/26-15-14-04-03 про ненадання документів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки TOB «Інвестиційна Компанія «Вектор Капітал» та 25.01.2019 року документальну позапланову виїзну перевірку закінчено.

Водночас, судом встановлено, що надати документи після поновлення перевірки TOB «ІК «Вектор Капітал» не мало змоги, оскільки в період з 22 січня 2019 року по 01 березня 2019 року, вищезазначені знаходилася на юридичному дослідженні (аналізі) у адвоката Горожанової Вікторії Анатоліївни (свідоцтво № 4937/10 від 18.07.2012), відповідно до договору про надання правової допомоги від 22.01.2019 року та описом переданих документів, яке було необхідне після їх відновлення, у зв`язку з пошкодженням. Дана обставина посадовим особам, які проводили перевірку, повідомлялась, із зазначенням орієнтовно передбаченої дати повернення документів - до 01.03.2019р.

За результатами перевірки складено Акт № 125/26-15-14-04-03/34576108 та прийняті податкові повідомлення-рішення від 13.03.2019 року №, № , № .

В п. 3.1 Акту № 125/26-15-14-04-03/34576108 від 01.02.2019 року вказано, що в порушення п.85.2, п.85.4 ст. 85 ПК України, посадовими особами TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» первинних документів по взаємовідносинам із TOB «НЕЛЕС СОЮЗ», TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП», TOB «АТЛОН ТРЕЙД», TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» до перевірки не надано.

Питання надання платниками податків документів до перевірки врегульовано статтею 85 ПК України, пунктом 85.2 якої (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

При цьому, відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення і коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, - здійснюється документальна позапланова перевірка. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року по справі №802/1069/13-а та 04 березня 2020 року по справі №0440/5658/18.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» неодноразово листjv №4/10 від 22.10.2018 та від 24.01.2018 року № 24 повідомляло відповідача про те, що попередньо пошкоджені первинні документи потребують відновлення. Аналогічні пояснення були надані позивачем в запереченнях на Акт перевірки від 31.01.2018 року №4262/04-36-14-20/31932704, що, однак, залишилося без відповідного реагування з боку контролюючого органу.

Крім того, під час адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, ТОВ «Спецсплав» в скарзі до ДФС України від 22.03.2019 року знову зазначало про те, що на момент складання такої скарги всі первинні документи за спірними господарськими операціями, які вимагались відповідачем до перевірки, вже є в наявності та відновлені в повному обсязі.

Таким чином, позивач скористався своїм правом та в порядку адміністративного оскарження результатів перевірки у визначений законом спосіб повідомив контролюючий орган про обставини, що не були досліджені під час перевірки. При цьому позивач вимагав перегляду результатів відповідної перевірки та просив призначити документальну позапланову виїзну перевірку.

В ході проведення адміністративного оскарження ДФС України наказом від 26.04.2019 №341 зобов`язано ГУ ДФС у м. Києві провести документальну позапланову перевірку TOB «ІК «Вектор Капітал» відповідно до вимог пп.73.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на підставі чого ГУ ДФС у м. Києві наказом від 02.05.2019 №5228 призначено документальну позапланову виїзну перевірку TOB «ІК «Вектор Капітал» з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідно до пп. 78.1.5 п. 78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав - платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Судом встановлено, що про призначення документальної позапланової виїзної перевірки TOB «ІК «Вектор Капітал» згідно з наказом від 02.05.2019 №5228 TOB «ІК «Вектор Капітал» дізналось лише 08.05.2019 року. Доказів повідомлення позивача раніше з наказом №5228 відповідачем суду не подано.

Водночас, згідно з наказу №5 від 22.03.2019р. директор TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» у період з 23.04.2019р. по 14.05.2019р. перебував у відрядженні за межами України, що унеможливило надання первинних документів TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ», про що адвокат позивача листом від 08.05.2019р. повідомив відповідача.

Також, директором ОСОБА_1 було повторно направлено лист №01-24-05/19 від 24.05.2019 до Департаменту аудиту ГУ ДФС у місті Києві, в якому повідомлено, що з відрядження, в якому перебував відповідно до Наказу №5 від 22.03. 2019р., повернувся та готовий надати усі необхідні первинні документи TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» для проведення перевірки в повному обсязі.

Проте, рішенням №22902/6/99-98-11-04-02-25 від 17.05.2019 про результати розгляду скарги Державна фіскальна служба України, керуючись ст.4 ПК України, залишила без змін ППР ГУ ДФС у м. Києві від 13.03.2019 року №, № , № , а подану скаргу - без задоволення.

В рішенні ДФС України про результати розгляду скарги, зазначено, що під час виходу за податковою адресою: 01133, м. Київ, пров. Лабораторний буд.1, оф.557, контролюючим органом було встановлено відсутність посадових осіб TOB «ІК «Вектор Капітал», про що було складено відповідні акти від 02.05.2019, від 03.05.2019, від 06.05.2019, від 07.05.2019 та від 08.05.2019.

Таким чином, підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що у TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» не було фізичної можливості подати ДФС під час перевірки з 18.10.2018р. по 25.01.2019р. витребувані документи в силу їх пошкодження та неможливістю відновлення до 23.01.2019р. Вказана обставина підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи.

В свою чергу, після відновлення пошкоджених первинних документів TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» було подано скаргу №22/03-19 від 22.03.2019 до Державної фіскальної служби України, до якої позивачем були долучені копії відновлених первинних документів, що були витребувані під час перевірки. Вказана обставина відповідачем не спростована.

Отже позивачем було надано відповідачу всі первинні документи, що були відновлені та були витребуванні під час проведення перевірки.

Спроби проведення подальшої повторної позапланової перевірки згідно наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.05.2019 №5228 були здійснені без завчасного попереднього повідомлення TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» та співали з відрядженням директора.

Однак, такі посилання позивача були проігноровані як регіональним управлінням ДФС під час прийняття оскаржуваних рішень, так і ДФС України в ході процедури адміністративного оскарження таких рішень.

Як зазначалось вище, відповідно до п 44.6. ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

З системного аналізу викладеного вбачається, що наведена норма Податкового кодексу України лише визначає статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, та порядок використання цих документів податковим органом у разі їх подання платником до прийняття рішення. Однак, ця норма Податкового кодексу України жодним чином не обмежує право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки (крім випадків, коли законом прямо передбачено необхідність подання конкретних документів під час перевірки).

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 12 липня 2016 року К/800/10556/16.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15 січня 2019 року по справі №826/14534/16, суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Стосовно суті порушень, зафіксованих ГУ ДФС у м. Києві в Акті перевірки від 01.02.2019 року № 125/26-15-14-04-03/34576108, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 13.03.2019р. № , № , № , суд зазначає наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивачем.

Як вбачається з акту перевірки, підставою для виставлення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та збільшення позивачу суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість за перевіряємий період стали господарські операції TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» з TOB «НЕЛЕС СОЮЗ», TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП», TOB «АТЛОН ТРЕЙД», TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП».

Так, щодо TOB «НЕЛЕС СОЮЗ» в акті перевірки зазначено, що TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом TOB «НЕЛЕС СОЮЗ» за січень 2016 року на суму 2490667,65 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ за січень 2016 року від 19.02.2016 № ). Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних за січень 2016 року TOB «НЕЛЕС СОЮЗ» на адресу TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» виписано та зареєстровано податкові накладні з номенклатурою товару (взуття, одяг, окуляри, електротовари, іграшки, годинники, текстильні вироби тощо), які наведено у додатку 4 до акта перевірки. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» до податкового кредиту за січень 2016 року на загальну суму 2490667,65 грн., що відображено у Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року.

В свою чергу, на підставі аналізу податкової інформації відповідачем було встановлено, що TOB «HEЛEC СОЮЗ» перебуває на обліку в ГУ ДФС у Київській області (Києво-Святошинський район), основний вид діяльності за КВЕД 46.31-Оптова торгівля фруктами й овочами. Реєстрація платника ПДВ анульована рішенням контролюючого органу за відсутністю поставок та ненадання декларацій. Остання податкова декларація з ПДВ подана за січень 2017 року з відміткою до відома, остання реєстрація в ЄРПН 15.02.2016. Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за І квартал 2016 року основні засоби становили - 0 грн.

Крім того, при аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено наступні ухвали:

- ухвала Дарницького районного суду м. Києва справа № 753/20769/15-к в якій фігурує TOB «HEЛEC СОЮЗ» в рамках кримінального провадження, внесеного до СРДР від 06.07.2015 року № 0000172 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.1 ст.205, ч.2 ст.200, ч.2 ст.209 КК України,

- ухвала Печерського районного суду м. Києва від 03.03.2017 справа № 757/9806/17-к в якій фігурує TOB «HEЛEC СОЮЗ» в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР від 17.06.2016 року № 0000118 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на викладене, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок про неможливість фактичного здійснення TOB «HEЛEC СОЮЗ» господарських операцій по реалізації товару. Обсяг реалізованих товарів (взуття, одяг, окуляри, електротовари, іграшки, годинники, текстильні вироби, тощо) TOB «HEЛEC СОЮЗ» в адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без будь-яких основних фондів та виробничих потужностей та без достатньої кількості трудових ресурсів. Відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних TOB «НЕЛЕС СОЮЗ» не придбавалися.

Як вбачається з матеріалів справи, у період що перевірявся, позивач мав господарські відносини із TOB «HEЛEC СОЮЗ».

Зокрема, між TOB «ІК «Вектор капітал» та TOB "НЕЛЕС СОЮЗ" () було укладено договір поставки № 1101 від 11.01.2016 р., згідно якого TOB "НЕЛЕС СОЮЗ" (постачальник) передає у власність TOB «ІК «Вектор Капітал» (покупець) товари, кількість найменування та ціна яких вказана у видаткових накладних.

Судом встановлено, що продаж товарів за вказаним договором здійснена та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями наступних документів:

- специфікація товару від 11.01.2016 на загальну суму 14 944 005,49 грн.;

- видаткові накладні від 30.01.2016 року №№ 39 - 70;

- видаткові накладні від 29.01.2016 року №№ 1 - 38;

Всі вказані вище документи були надані позивачем до матеріалів справи.

Наведені документи свідчать про фактичне придбання позивачем Товару згідно Договору.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договору, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Також до матеріалів справи позивачем подано докази подальшої реалізації вказаних товарів на адресу:

- TOB "ЕВІНГ АЛЬЯНС" () згідно Договору № 421/16 від 21.04.2016 та наступних видаткових накладних до нього: видаткових накладних № 14 від 21 квітня 2016 р., № 15 від 28 квітня 2016 р., № 16 від 28 квітня 2016 р., № 17 від 28 квітня 2016 р., № 18 від 28 квітня 2016 р., № 19 від 28 квітня 2016 р.

- TOB "АДВЕГО ЛЮКС" () згідно Договору № 0928 від 28.09.2016 та видаткових накладних до нього № 40 від 2 червня 2016 p., № 41 від 2 червня 2016 р.

Щодо взаємовідносин з TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» за серпень 2016 року на суму 2341433,41 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ за серпень 2016 року від 20.09.2016 № ). Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних за серпень 2016 року TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» на адресу TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» виписано та зареєстровано податкові накладні з номенклатурою товару (тканина, штори, рушники, фарба, двигуни електричні, автозапчастини тощо), які наведено у додатку 4 до акта перевірки. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено TOB «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» до податкового кредиту за серпень року на загальну суму 2341433,41 грн., що відображено у Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року.

На підставі аналізу податкової інформації податковим органом було встановлено, що TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» перебуває на обліку в ДПІ у Оболонському районі ТУ ДФС у м. Києві. Основний вид діяльності за КВЕД 46.90 - Неспеціалізована оптова торгівля. Реєстрація платника ПДВ анульована рішенням контролюючого органу за відсутністю поставок та ненадання декларацій. Остання податкова декларація з ПДВ подана за вересень 2017 року, остання реєстрація в ЄРПН 30.03.2017. Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік основні засоби становили - 0 грн.

Також в акті перевірки вказано, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені від 27.01.2017 № 0000165, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 212 КК України. В ході досудового розслідування кримінального провадження отримано пояснення ОСОБА_2 щодо непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП».

Крім того, при аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено наступні ухвали:

- ухвала Шевченківський районного суду м. Києва від 20.09.2018 справа № 761/35415/18 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 25.06.2018 року № 0001580 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України;

- ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 07.03.2018 справа № 756/2374/18 в якій фігурує TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 30.06.2016 року № 0000017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч. З ст. 212, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України;

- ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 справа № 757/55095/17-к в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 08.06.2017 року № 0001846 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 5 ст. 191 КК України,

- ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 27.06.2017 справа №756/7820/17 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 11.08.2016 року № 0000073 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 205, ч.І ст. 212, ч.3 ст. 212 КК України,

З огляду на викладене, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок про неможливість фактичного здійснення TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» господарських операцій по реалізації товару. Обсяг реалізованих товарів (тканина, штори, рушники, фарба, двигуни електричні, автозапчастини тощо) TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» в адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без будь-яких основних фондів та виробничих потужностей та без достатньої кількості трудових ресурсів. Відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП» не придбавалися.

Судом встановлено, що між TOB «ІК «Вектор капітал» (покупець) та TOB ТРЕЙТЕН ГРУП" (постачальник, ) 18 серпня 2016 року було укладено договір поставки № 1808, відповідно до якого постачальник передає у власність, а покупець оплачує та приймає текстиль, вказаний у видатковій накладній, найменування, кількість та ціна якого вказується у видатковій накладній.

Судом встановлено, що продаж товарів за вказаним договором здійснений та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних від 26.08.2016р. №№ 148 - 206. Наведені документи свідчать про фактичне придбання позивачем Товару згідно Договору.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договору, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Також до матеріалів справи позивачем подано докази подальшої реалізації вказаних отриманих товарів:

- TOB "СТАЛКЕР КП" (Код ) згідно Договору № 0928 від 28.09.2016 та видаткової накладної № 153 від 26 вересня 2016 р.;

- TOB "БЕННЕТ" (Код ) згідно Договору №2109 від 21.09.2016 р та наступних видаткових накладних до нього;

- TOB "БРОДВІК" (Код ) згідно Договору № 2609 від 26.09.2016 та видаткових накладних до нього;

- TOB «ВАЙКОС» (КОД ЄДРПОУ - 40462007) згідно Договору № 160926 від 28.09.2016 та видаткових накладних до нього;

- TOB "ДАВІСТА» (Код ) згідно Договору № 2909 від 29.09.2016 та видаткових накладних до нього;

- TOB "СІМУЗАР" (Код ) згідно Договору № 2110 від 21.10.2016 та видаткових накладних до нього: № 301 від 21 жовтня 2016 р., № 302 від 24 жовтня 2016 р., № 303 від 24 жовтня 2016 р., № 304 від 24 жовтня 2016 р., № 305 від 24 жовтня 2016 р., № 306 від 24 жовтня 2016 р., № 307 від 24 жовтня 2016 р., № 308 від 24 жовтня 2016 р., № 309 від 24 жовтня 2016 р., № 310 від 24 жовтня 2016 р., № 311 від 24 жовтня 2016 р., № 312 від 24 жовтня 2016 р., № 313 від 24 жовтня 2016 р., № 338 від 26 жовтня 2016 р., № 339 від 27 жовтня 2016 р., № 340 від 27 жовтня 2016 р.

Щодо взаємовідносин з TOB «АТЛОН ТРЕЙД» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом TOB «АТЛОН ТРЕЙД» за листопад 2016 року на суму 6808799,84 грн. (Додаток № 5 до декларації з ПДВ за листопад 2016 року від 20.12.2016 № ). Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних за листопад 2016 року TOB «АТЛОН ТРЕЙД» на адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» виписано та зареєстровано податкові накладні з номенклатурою товару (тканина), які наведено у додатку 4 до акта перевірки. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» до податкового кредиту за листопад 2016 року на загальну суму 6 808 799,84 грн., що відображено у Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року.

На підставі аналізу податкової інформації було встановлено, що TOB «АТЛОН ТРЕЙД» (код 40555211) перебуває за основним місцем обліку в ГУ ДФС у Київській області (м. Бровари). Основний вид діяльності за КВЕД_46.90-Неспеціалізована оптова торгівля. Реєстрація платника ПДВ анульована рішенням контролюючого органу за відсутністю поставок та ненадання декларацій. Остання податкова декларація з ПДВ подана за липень 2017 року, остання реєстрація в ЄРПН 27.02.2017. Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік основні засоби становили - 0 грн.

Також в акті перевірки вказано, що при аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено наступні ухвали:

- ухвала Шевченківський районного суду м. Києва від 20.09.2018 справа № 761/35415/18 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 25.06.2018 року № 0001580 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України;

- ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 справа №757/55095/17-к в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР від 08.06.2017 року № 0001846 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 5 ст. 191 КК України.

З огляду на викладене, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок про неможливість фактичного здійснення TOB «АТЛОН ТРЕЙД» господарських операцій по реалізації товару. За висновком податкового органу, обсяг реалізованих товарів (тканина) TOB «АТЛОН ТРЕЙД» в адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без будь-яких основних фондів та виробничих потужностей та без достатньої кількості трудових ресурсів. Відповідні послуги із залученням стороннього трудового ресурсу та з експлуатації основних засобів за даними Єдиного реєстру податкових накладних TOB «АТЛОН ТРЕЙД» не придбавалися.

Судом встановлено, що між TOB «ІК «Вектор капітал» (покупець) та TOB «АТЛОН ТРЕЙД» (постачальник) 02 листопада 2016 року було укладено договір поставки № 0211, відповідно до якого постачальник передає у власність, а покупець оплачує та приймає текстиль, вказаний у видатковій накладній, найменування, кількість та ціна якого вказується у видатковій накладній.

Продаж товарів за вказаним договором здійснений та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних від 14.11.2016р. №№ 1 - 28, від 15.11.2016р. №№ 29 - 81, від 16.11.2016р. №№ 82 - 125, від 17.11.2016р. №№ 126 - 157.

Наведені документи свідчать про фактичне придбання позивачем Товару згідно Договору.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договору, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Також до матеріалів справи позивачем подано докази подальшої реалізації вказаних отриманих товарів на адресу:

- TOB "ШЕЛФОРД ІНВЕСТ" (Код ) згідно з Договором № 0211 від 02.11.2016 р. та видатковими накладними до нього;

- TOB "БК "БУД-ІНВЕСТ" (Код ) згідно Договору № 1115 від 15.11.2016 р. та видаткових накладних до нього;

- TOB "РЕЙНОЛ" (Код ) згідно Договору № 2511 від 25.11.2016 р. та видаткових накладних до нього;

- TOB "РІНГВЕЛ" (Код ) згідно Договору № 2811 від 28.11.2016р. та видаткових накладних до нього;

- TOB "ЕНВАЙЗ" (Код ) згідно Договору № 0112 від 01.12.2016 р. та видаткових накладних до нього;

- TOB "ХЕЛСВЕЛ" (Код ) згідно Договору № 1215 від 15.12.2016 р. та видаткових накладних до нього;

- TOB "ТАЙВЕЛ ТРЕЙДІНГ" (Код ) згідно Договору № 1226 від 26.12.2016 р. та видаткових накладних до нього.

Щодо взаємовідносин з TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» за грудень 2016 року на суму 2 083 639,27 грн. (Додаток 5 до декларації з ПДВ за грудень 2016 року від 19.01.2017 № ). Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних за грудень 2016 року TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» на адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» виписано та зареєстровано податкові накладні з номенклатурою товару (блок гальмівний, відсік для батарейок пластиковий, електромагнітний агрегат, тканина, кисневі балони, вогнегасники), які наведено у додатку 4 до акта перевірки. Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» до податкового кредиту за грудень 2016 року на загальну суму 2 083 639,27 грн., що відображено у Додатку 5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року.

На підставі аналізу податкової інформації відповідачем було встановлено, що TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві. Основний вид діяльності за КВЕД_46.90-Неспеціалізована оптова торгівля. Реєстрація платника ПДВ анульована рішенням контролюючого органу за відсутністю поставок та ненадання декларацій. Остання податкова декларація з ПДВ подана за вересень 2017 року, остання реєстрація в ЄРПН 23.03.2017. Відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2016 рік основні засоби становили - 0 грн.

Також в акті перевірки вказано, що при аналізі Єдиного державного реєстру судових рішень виявлено наступні ухвали:

- ухвала Шевченківський районного суду м. Києва від 27.02.2018 справа №761/5818/18 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 23.09.2016 року № 0000092 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 205 КК України,

- ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.09.2017 справа №757/55095/17-к в рамках кримінального провадження, внесеному до ЄРДР від 08.06.2017 року № 0001846 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 ч. 5 ст. 191 КК України;

З огляду на викладене, за наслідками перевірки відповідачем зроблено висновок про неможливість фактичного здійснення TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» господарських операцій по реалізації товару. Обсяг реалізованих товарів (тканина) TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» в адресу TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» свідчить про фізичну неможливість здійснення такого об`єму господарської діяльності без будь-яких основних фондів та виробничих потужностей та без достатньої кількості трудових ресурсів.

Судом встановлено, що між TOB «ІК «Вектор капітал» (покупець) та TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» (постачальник) 14 вересня 2016 року було укладено договір поставки № 1409, відповідно до якого постачальник передає у власність, а покупець оплачує та приймає текстиль, вказаний у видатковій накладній, найменування, кількість та ціна якого вказується у видатковій накладній.

28 вересня 2016 року TOB «ІК «Вектор капітал» (покупець) та TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» (постачальник) було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 1409.

Судом встановлено, що продаж товарів за вказаним договором здійснена та підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних від 07.12.2016р. № 7, від 06.12.2016р. №№ 8 - 11, від 13.12.2016р. №№ 12 - 15, від 15.12.2016р. № 48, від 28.12.2016 № 79, від 29.12.2016 №№ 81 - 157; від 16.01.2017 №№ 1 - 4.

Наведені документи свідчать про фактичне придбання позивачем Товару згідно Договору.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, а отже доведено факт реального виконання умов договору, що надає йому право на формування податкового кредиту по господарських операціях з зазначеним вище контрагентом.

Також до матеріалів справи позивачем подано докази подальшої реалізації вказаних отриманих товарів, зокрема TOB "ПОРТАВІА" (Код ) згідно Договору №30/08 від 30.08.2016 та видаткових накладних до нього.

Отже, співставлення документів по відносинам ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» із TOB «НЕЛЕС СОЮЗ», TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП», TOB «АТЛОН ТРЕЙД», TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» із документами, які підтверджують подальший рух товару, свідчить, що позивач придбавав товари з метою використання їх у власній господарській діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Доводи відповідача про неможливість реального виконання контрагентами позивача (по ланцюгу) договірних зобов`язань через відсутність у останніх необхідних умов для ведення господарської діяльності не беруться судом до уваги, з огляду на те, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Необґрунтованими є і посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень стосовно ТОВ «НЕЛЕС СОЮЗ», ТОВ «ГРЕЙТЕН ГРУП», ТОВ «АТЛОН ТРЕЙД», ТОВ «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП» за фактом створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки сам факт наявності такого провадження, без ухвалення відповідного рішення суду, не може бути підставою для висновків про фіктивність суб`єкта підприємницької діяльності.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 (№ К/9901/1349/17) справа 816/809/16 вказує, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Відсутність вироків за фактом скоєння злочинів, передбачених статтями 205, 209, 212 Кримінального кодексу України, що мало б безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було. В той же час необхідно врахувати, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставити їм товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Крім того, як вказав Верховний Суд в постанові від 21 березня 2018 року у справі №822/1815/17 (адміністративне провадження №К/9901/221/17), матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є доказом, а лише відомостями про джерело тих обставин, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Слід зазначити, що платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 78 КАС України визначає підстави для звільнення від доказування, згідно частини 6 якої вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідачем на момент складання Акту перевірки та на час судового розгляду не отримано інформації від органів досудового розслідування щодо стану провадження та наявність вироків у вказаних кримінальних справах.

Разом з тим, наявність кримінального провадження не є тим доказом фіктивної підприємницької діяльності TOB «НЕЛЕС СОЮЗ», TOB «ГРЕЙТЕН ГРУП», TOB «АТЛОН ТРЕЙД», TOB «СПЕЦТЕХСЕРВІС ГРУП», яка б звільняла відповідача від доказування даних обставин, оскільки як вбачається з ч.6 ст.78 КАС України саме вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду.

Однак, таких вироків суду стосовно вказаних осіб (їх засновників, посадових осіб), які би набрали законної сили і встановлювали відповідні обставини, які є предметом даної справи, суду відповідачем не надано.

Відповідачем не наведено суду жодних обставин та доказів, які б свідчили про незвичність цін за спірними операціями, або про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, незвичності цих операцій, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про непов`язаність операцій з господарською діяльністю позивача, фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що вказані господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товар отриманий від контрагентів мав реальний і товарний характер та був використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище, і документами, які стали предметом перевірки.

Отже, висновки відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагентів позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірного договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Також, на переконання суду, висновки ГУ ДФС у м. Києві, що зроблені на підставі аналізу лише декларацій на додану вартість та додатків до них - є лише припущеннями та не містять доказів порушення TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» норм податкового законодавства.

Натомість судом встановлено, що у TOB «ІК «ВЕКТОР КАПІТАЛ» наявні усі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між TOB «ІК ВЕКТОР КАПІТАЛ» та вказаними контрагентами. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», статті 44, статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Вказані первинні документи не були подані відповідачу у зв`язку з незалежними від позивача обставинами, та були надані ГУ ДФС у м. Києві одразу після їх відновлення.

Крім того, ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» ініціювала проведення повторної перевірки з урахуванням відновлених документів.

Також чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника на додану вартість права на податковий кредит в залежності від дій чи бездіяльності його контрагентів чи відсутність у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи (Ухвала ВАСУ від 08.12.2016 року Справа № К/800/21746/14).

Більше того, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Щодо тверджень доводів відповідача про те, що контрагенти позивача в ланцюгу постачання допускали порушення при формуванні даних податкового обліку, то вони також не спростовують висновку щодо правомірності формування наслідків господарських операцій позивача із його безпосередніми контрагентами. Так, порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема і в постанові від 20 березня 2020 року у справі №813/5407/15.

Суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу в Акті перевірки на анулювання реєстрації платника ПДВ контрагентів позивача, оскільки таке анулювання відбулося після укладання договорів та поставки товару.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач або контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання знятих зобов`язань, в акті перевірки ревізорами не наведено.

Контрагенти позивача на момент укладення вищевказаних договорів були зареєстровані як платники ПДВ, мали свідоцтва платників ПДВ, вказане відповідачем не спростовано, отже мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні. В свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що не заперечується апелянтом.

При вирішенні даного спору суд притримується позиції, що у разі якщо на час здійснення господарських операцій, за якими податковий орган не визнає обґрунтованим віднесення позивачем до податкового кредиту сум податку на додану вартість, постачальники були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також мали свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за можливу недостовірність відомостей про них, наведених у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача необхідних ресурсів, суд не бере до уваги, оскільки в акті не зазначено, а представником відповідача не доведено суду, якої саме техніки, транспорту чи складських приміщень або людських ресурсів потребують операції з надання послуг й відсутність яких унеможливлює фактичне виконання цих операцій.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд у постановах від 16.01.2018р. по справі №826/1398/14 та від 21.02.2018р. по справі №804/7470/16.

Враховуючи зазначене, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків перевірки і заперечень відповідача щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій, оскільки такі висновки не підтвердженні відповідними доказами та суперечать наявним у справі доказам. Зазначені в акті перевірки і запереченнях обставини ні кожна окремо, а ні у своїй сукупності, не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів. Інших доказів і аргументованих доводів, які б доводили достовірність зазначених в акті порушень і спростовували доводи позивача і надані ним докази, представник відповідача суду не зазначив.

Таким чином, суд вважає вірними і переконливими доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування ним спірних сум податкового кредиту з ПДВ, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам ПК України і в достатній мірі підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Недостатність доказів і недоведеність відповідачем, на якого КАС України покладає тягар доказування правомірності прийнятого рішення, тих обставин, які стали підставою для його прийняття, вказують на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для визнання їх протиправними і скасування та задоволення позову.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Також 18.08.2020р. в судовому засіданні представником позивача подано клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору у сумі 227 585,84 грн. Подане клопотання обґрунтовано тим, що при зверненні з позовом позивачем було помилково сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено законом.

Судом встановлено при зверненні до суду в червні 2019 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 246 795,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 34 від 12.06.2019р.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ціна даного позову становить - 16 453 056,00 грн., а на момент подачі позовної заяви (червень 2019 р.) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 1921,00 грн, то сума судового збору, яку потрібно було сплатити, складає 19 210,00 грн.

Таким чином, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено законом. Різниця складає 246 795,84 - 19 210,00 = 227 585,84 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, оскільки ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» було сплачено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 13.03.2019р. № , № , № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1, оф. 557; ) за рахунок бюджетних асигнувань на Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «ВЕКТОР КАПІТАЛ» (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1, оф. 557; ) судовий збір у розмірі 227 585,84 грн. (двісті двадцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 84 коп.), сплачений 12.06.2019р. згідно платіжного доручення № 34.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій

Дата складання повного тексту рішення - 03.09.2020 року