Справа № 200/1158/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року справа №200/1158/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Гайдара А.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовавтогаз" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 р. (у повному обсязі складено 6 березня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/1158/20-а (головуючий І інстанції суддя Чучко В.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовавтогаз" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.09.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовавтогаз" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 25.09.2019 року № (а.с. 1-4).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 6 березня 2020 року у справі № 200/1158/20-а у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 168-172).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що наказ про проведення фактичної перевірки та Акт про результати фактичної перевірки не містять визначення, яка саме інформація отримана податковим органом щодо наявних порушень з боку конкретного платника податків, коли та ким така інформація була надана, які є наявні докази отримання контролюючим органом такої інформації; перевірка має ознаки документальної перевірки; посадовими особами відповідача не було вручено або надіслано на адресу позивача додатків до Акту про результати фактичної перевірки; наказ про проведення фактичної перевірки № 1455 від 08.08.2019 року не скріплені печаткою контролюючого органу; в наказі про проведення фактичної перевірки та направленнях зазначена різна мета проведення перевірки. Таким чином, зазначені документи складені з порушенням вимог п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Крім того, незважаючи на фактичний недопуск до перевірки представників ГУ ДПС у Донецькій області працівниками контролюючого органу не було складено Акту про відмову від допуску на проведення перевірки.

15 липня 2020 року до суду надійшли пояснення позивача з вимогами про задоволення вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Позивач до судового засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги,письмових пояснень і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовавтогаз» зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.04.2016 за № 1 012302, ідентифікаційний код юридичної особи 40410121, місцезнаходження: 87504, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Володимира Бойка, будинок 6А, основний вид економічної діяльності: оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (код КВЕД 46.71), про що свідчать виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 8).

Згідно ліцензії № 1900211 ТОВ «Азовавтогаз» має право на здійснення роздрібної торгівлі пальним. Адреса місця торгівлі: 87400, Донецька область, Мангушський район, с. Покровське, вул. Українська, буд. 11/А. Перелік реєстраторів розрахункових операцій: АЗС POS Mini, заводський номер РРО TN80080036, фіскальний номер РРО . Термін дії ліцензії з 15.07.2019 по 15.07.2024 (а.с. 18, 82-83).

08 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області видано наказ № 1455 про проведення фактичної перевірки ТОВ «Азовавтогаз» з 09.08.2019 року тривалістю не більше 10 діб, за адресою: Донецька область, Мангушський район, с. Покровське, вул. Українська, буд. 11/А, де здійснює діяльність ТОВ «Азовавтогаз» (а.с. 9, 59).

На підставі вищевказаного наказу видані направлення на перевірку № 1869 та № 1870 (а.с. 10-11, 57-58).

З 09 серпня 2019 року по 16 серпня 2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області проведено фактичну ТОВ «Азовавтогаз» з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, та/або пального, за результатами якої вказано на порушення позивачем ч. 20 ст. 15 Закону України № 481/95- ВР від 19.12.1995 р. «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення роздрібної торгівлі пальним протягом з 01.07.2019 по 14.07.2019 без наявності відповідної ліцензії, про що складено акт від 19.08.2019 № 0246/05-99-19-40/40410121 (а.с. 12-14, 62-66).

На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2019 року № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції, передбачені абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у розмірі 250 000,00 грн. - роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії (а.с. 15).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення відповідача від 25.09.2019 року № .

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За приписами підпунктів 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-.1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Змістом підпунктів 20.1.4, 20.1.6, 20.1.9 пунктів 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

У відповідностіі з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України окреслено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За унормуванням пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки. Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки (п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

З доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач стверджує, що перевірка була проведена з порушенням зазначених норм.

Суд вважає доводи апеляційної скарги в зазначеній частині необгрунтованими з огляду на наступне.

З наказу на проведення перевірки вбачається, що останній прийнятий на підставі п.82.5 ст. 82 Податкового кодексу України, оскільки був призначений на виконання здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, наказ від 08.08.2019 року № 1455 відповідає приписам, встановленим у підпункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Щодо доводів апелянта стосовно того, що наказ про проведення фактичної перевірки № 1455 від 08.08.2019 року та направлення на проведення перевірки від 08.08.2019 року не скріплені печаткою контролюючого органу, то ці доводи спростовуються матеріалами справи (а.с. 9-11).

Перед проведенням фактичної перевірки посадовими особами відповідача копію наказу Головного управління ДПС у Донецькій області від 09.10.2019 р. № 325 вручено ОСОБА_1 (продавець) та пред`явлено направлення на проведення фактичної перевірки від 09.10.2019 року за №№ 287, 288 під розписку (а.с. 132-133).

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні перевірки працівники відповідача проводили її з оператором заправних станцій ОСОБА_2 .

Доводи стосовно того, що ОСОБА_2 не є посадовою особою хибні, оскільки спростовується матеріалами справи, а саме: наказом № 14 від 25.09.2018 року про прийняття його на роботу до ТОВ «АЗОВАВТОГАЗ» з 26 вересня 2018 року. ОСОБА_2 здійснював розрахункові операції (а.с. 89). .

Суд апеляційної інстанції вважає, що проведення перевірки є правомірним, оскільки Податковий кодекс визначає правомочну особу, яка здійснює розрахункові операції.

Також Податковим кодексом України надано право платнику податків на відмову у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що в направленні на проведення перевірки не вчинено напису щодо недопущення до перевірки. Крім того, згідно додатків до акту перевірки - переліку розрахункових операцій реалізованого пального, проведених при здійсненні роздрібної торгівлі пальним на АЗС ТОВ «Азовавтогаз», за адресою: АДРЕСА_1 та з зареєстрованих через зареєстрований реєстратор розрахункових операцій АЗС POS Mini (заводський ТN80080036, фіскальний № ) та відповідно до даних контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій, позивачем здійснювалася роздрібна торгівля пальним у період з 01.07.2019 по 14.07.2019, що також підтверджується Z-звітами, відомостями щодо кількості надходження та реалізації пального ТОВ «Азовавтогаз».

Доказів щодо не надіслання відповідачем позивачу додатків до акту не надано.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що в акті про результати фактичної перевірки від 19.08.2019 року вказано, що до нього додаються 60 вкладених аркушів і він був направлений підприємству (а.с. 61).

Таким чином, фактична перевірка ТОВ «Азовавтогаз» з питань додержання останнім вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції, проведена Головним управлінням ДФС у Донецькій області на підставі відповідного наказу та виданих направлень на перевірку, оформлена відповідним актами, з підстав отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, а відтак суд дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи фактичну перевірку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В цьому випадку фактична перевірка, що оформлена відповідним актом, проведена з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, регулюються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР із змінами та доповненнями (далі за текстом - Закон № 481).

За правилами ст. 16 Закону № 481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Із п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» № 222-VIII від 02.03.2015 року вбачається, що орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

За визначенням норм Положення про ГУ ДФС України в Донецькій області, затвердженого наказом ДФС України № 80 від 01.02.19, основними завданнями ГУ ДФС є забезпечення реалізації […] державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів […], а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Механізм застосування фінансових санкцій передбачено Порядком застосування фінансових санкцій, встановлених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).

У п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, встановлених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:

- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Так, в акті перевірки зазначено, що позивач у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 здійснював роздрібну торгівлю паливом без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі відповідної продукції.

У абз. 25 ст. 1 Закону № 481 відбито, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Частиною 20 ст. 15 Закону № 481 визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За змістом абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 250000 грн. - роздрібна торгівля пальним без наявності ліцензії.

Відповідно до п. 8 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями (далі - Закон № 265) з 1 січня 2015 року дозволяється первинна реєстрація лише реєстраторів розрахункових операцій, які створюють контрольну стрічку в електронній формі, та електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг), реєстраторів розрахункових операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Дозволяється до 1 січня 2016 року використання електронних контрольно-касових апаратів, введених в експлуатацію до 1 січня 2015 року, що створюють контрольну стрічку в друкованому вигляді та подають до органів доходів і зборів по дротових або бездротових каналах зв`язку тільки інформацію про обсяг розрахункових операцій, виконаних у готівковій та/або в безготівковій формі, яка міститься в їх фіскальній пам`яті, і при цьому не подають електронних копій розрахункових документів.

Приписами п. 7 ст. 3 Закону № 265 обумовлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані подавати до контролюючих органів звітність, пов`язану із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО) та розрахункових книжок, не пізніше 15 числа наступного за звітним місяця у разі, якщо цим пунктом не передбачено подання інформації по дротових або бездротових каналах зв`язку.

Суб`єкти господарювання, які використовують РРО (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та РРО, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти) повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Підпунктом 3.1.2 п. 3.1 вимог щодо створення контрольної стрічки в електронній формі у реєстраторах розрахункових операцій та модемів для передачі даних та Порядку передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08.10.2012 № 1057 визначено, що РРО з модемом повинен забезпечувати автоматичну із заданою сервером обробки інформації періодичністю передачу контрольно-звітної інформації до сервера обробки інформації за протоколом передачі інформації (для РРО з контрольною стрічкою в електронній формі та електронних контрольно-касових реєстраторів, у тому числі передачу інформації про кожен надрукований розрахунковий документ). Таким чином, інформація яка відображається у ІС «Подоткавий блок» підсистемі «Чеки РРО» це операції які було проведено протягом дня розрахункових операцій в автоматичному режимі які передається до сервера обробки інформації.

З додатків до акту перевірки - переліку розрахункових операцій реалізованого пального, проведених при здійсненні роздрібної торгівлі пальним на АЗС ТОВ «Азовавтогаз», за адресою: Донецька область, Мангушський район, с. Покровське, вул. Українська, буд. 11А та з зареєстрованих через зареєстрований реєстратор розрахункових операцій АЗС POS Mini (заводський ТN80080036, фіскальний № ) та відповідно до даних контрольних стрічок реєстратора розрахункових операцій, вбачається, що позивачем здійснювалася роздрібна торгівля пальним у період з 01.07.2019 по 14.07.2019, що також підтверджується Z-звітами, відомостями щодо кількості надходження та реалізації пального ТОВ «Азовавтогаз» (а.с. 67, 70-119).

Разом з тим, термін дії ліцензії товариства на право роздрібної торгівлі пальним з 15.07.2019 року по 15.07.2024 року (а.с. 18).

Як вже зазначалось вище, роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Таким чином, до отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивач не мав права здійснювати роздрібну торгівлю пальним. І дата подання заяви на отримання ліцензії не може впливати на дату здійснення роздрібної торгівлі.

Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом, податкова інформація, експертні висновки, судові рішення, податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що здійснення позивачем роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії у період з 01.07.2019 по 14.07.2019 підтверджується належними та допустимими доказами.

Як зазначалось раніше, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 грн.

Тобто, суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону № 481/95-ВР.

З урахуванням наведеного у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

За статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.09.2019 року.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не вважаються переконливими з правової точки зору і є безпідставними, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовавтогаз" на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 р. у справі № 200/1158/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 вересня 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

А.В. Гайдар