Справа № 640/9051/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 року м. Київ №640/9051/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Офіс Генерального прокурора
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ), третя особа: Офіс Генерального прокурора (вулиця Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, ), в якому просить суд:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлену рішенням від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899, в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 протиправною та незаконною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату з 1 березня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами, а саме - довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданою Офісом Генерального прокурора № 21-77 зн від 25.02.2020 та довідок (інформацій) щодо розміру і складових заробітних плат за 2019 рік із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених виплат.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення пенсійного органу щодо відмови позивачеві у перерахунку розміру пенсії за вислугою років є незаконним, протиправним та таким, що грубо порушує конституційні права на соціальний захист і пенсійне забезпечення. На переконання позивача, при перерахунку йому пенсії має застосовуватись норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії. Оскільки пенсія позивачу була призначена у 2005 році, відповідач не вправі обмежувати пенсію позивача максимальним розміром.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що право на перерахунок пенсії виникає за зверненнями, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13 грудня 2019 року, за таких обставин, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 не має зворотної дії у часі та не розповсюджується на правовідносини між сторонами, підстави для скасування рішення управління ПФУ у м. Києві, яким позивачеві відмовлено у проведенні перерахунку пенсії - відсутні.

Від позивача на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких останній наголосив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. До того ж, позивачем зазначено, що норма щодо обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність набрала чинності після призначення позивачеві пенсії за вислугу років. Таким чином, враховуючи, що позивач вже є пенсіонером за вислугою років і пенсія була призначена до 1 січня 2016 року, тому до розміру пенсії позивача не можуть застосовуватись обмеження щодо максимального розміру пенсії. Також, позивачем зазначено про безпідставність посилань відповідача на невизначеність Кабінетом міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури, оскільки неприйняття КМУ нормативно-правового акту, який би визначав порядок та умови перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не може бути підставою ля відмови пенсіонеру у такому перерахунку, оскільки це порушує ст. 22 Конституції України.

Також, позивачем було долучено до матеріалів справи додаткові докази по справі.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 з 5 січня 2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року в редакціях Закону України № 3662-ХІІ від 26.11.1993 року та Закону України №2663-111 від 12.07.2001 року у розмірі 90% від суми заробітку за посадою заступника начальника Головного управління Генеральної прокуратури України.

25.02.2020 Офісом Генерального прокурора виготовлено довідку №21-77зн про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 про те, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7 (ІІ)/2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника Головного управління становить 64 582, 00 грн.

У зв`язку з цим позивач 26 лютого 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку заступника начальника Головного управління Генеральної прокуратури України (посада з якої позивачеві обраховується пенсія) та надав Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій Офісу Генерального прокурора за №21-77 зн від 25.02.2020 з інформацією про розмір і складові місячного заробітку на посаді за нормами чинними на 6 вересня 2017 року.

Проте, листом №2600-0307-8/42899 від 02.04.2020 Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві було повідомлено позивача про те, що пунктом 7 постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру», а відтак, позивачеві було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Вважаючи вказану відмову протиправною, а своє право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративний суд по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (п.6 ч.1 ст.92 Конституції України).

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників визначалися Законом України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ(далі - Закон №1789-ХІІ).

Відповідно до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначенні пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах Прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія признається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 12 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначенні пенсії позивачу) визначалися підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам, відповідно до якої обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції чинній на час призначенні пенсії позивачу) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Таким чином, станом на час призначення пенсії позивачу порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у ч.12 та ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ.

Разом з тим, станом на дату звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII внесено зміни до Законів №1697-VII та №1789-XII, визначивши, що з 01 січня 2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 18 ст. 50-1 та ч. 20 ст. 86 відповідно).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) (далі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, пунктом 3 установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

У своєму Рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що працівник прокуратури, який досяг передбаченого законом віку для припинення повноважень після здійснення професійної діяльності протягом визначеного строку, набуває право на отримання пенсії. Пенсійне забезпечення таких працівників здійснюється відповідно до ст. 86 Закону.

Частина 20 ст. 86 Закону в первинній редакції передбачала низку підстав для перерахунку призначених пенсій. Проте, згідно з чинною редакцією оспорюваного положення Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури вже не врегульовуються Законом, а повноваження щодо їх визначення делеговано Кабінету Міністрів України.

Враховуючи міжнародні стандарти діяльності органів прокуратури та юридичні позиції Конституційного Суду України, метою нормативного регулювання, зокрема питань соціального захисту працівників прокуратури, є уникнення втручання інших органів влади в діяльність прокуратури з метою додержання принципу поділу влади та закріплення виключно на рівні закону питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

До повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься в ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII.

У п. 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення ч. 20 ст. 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року, а тому Закон №1697-VII з 13 грудня 2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи відсутність нормативного акту, який би регулював порядок перерахунку раніше призначених пенсій працівникам прокуратури, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, яким встановлено, що з метою перерахунку призначеної пенсії до Управління пенсійного фонду подається заява встановленого зразка.

Матеріалами справи підтверджено, що 25.02.2020 Офісом Генерального прокурора на ім`я ОСОБА_1 видано Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій за №21-77 зн з інформацією про розмір і складові місячного заробітку на посаді за нормами чинними на 6 вересня 2017 року.

Зі змісту позовної заяви позивача вбачається, що 26 лютого 2020 року останній звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з письмовою заявою про перерахунок пенсії з більш високого заробітку заступника начальника Головного управління Генеральної прокуратури України (посада з якої позивачеві обраховується пенсія), надавши Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій Офісу Генерального прокурора за №21-77 зн від 25.02.2020 з інформацією про розмір і складові місячного заробітку на посаді за нормами чинними на 6 вересня 2017 року.

Таким чином, виходячи із положень Рішення №7-р(ІІ)/2019, суд дійшов висновку, що із дня набрання чинності цього Рішення у ОСОБА_1 виникло право на перерахунок пенсії та ним дотримано вимоги щодо реалізації такого права, а саме отримано довідку про заробітну плату та до пенсійного органу подано відповідну заяву про проведення перерахунку пенсії разом із вказаною довідкою.

Разом з тим, відмовляючи ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, у своєму спірному рішенні, оформленому листом від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899, ГУ ПФУ в місті Києві зазначило, зокрема, що Постановою №1155 затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур.

При цьому, пунктом 7 Постанови №1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».

На переконання суду, такі дії відповідача, щодо незазначення у вищевказаному листі конкретної причини відмови у перерахунку пенсії свідчать про ухилення суб`єкта владних повноважень від прийняття обґрунтованого рішення, з метою унеможливлення його оскарження у майбутньому по суті.

У той же час, на думку суду, лист ГУ ПФУ в місті Києві від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899 є рішенням суб`єкта владних повноважень, яким, хоч і без зазначення конкретних причин, відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування спірного рішення ГУ ПФУ в місті Києві, оформленого листом від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899, про відмову у проведенні перерахунку пенсії.

За приписами ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Так, позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату з 1 березня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами, а саме - довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданою Офісом Генерального прокурора № 21-77 зн від 25.02.2020 та довідок (інформацій) щодо розміру і складових заробітних плат за 2019 рік із розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, з урахуванням раніше виплачених виплат.

Стосовно позовних вимог в частині, перерахунку пенсії в розмірі 90% від суми усіх складових заробітку, суд зазначає наступне.

На час призначення позивачеві пенсії, пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789.

Разом із цим, відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ на даний час пенсія обчислюється в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається із матеріалів пенсійної справи, позивачу було призначено пенсію в 2005 році виходячи з розміру 90% сум грошового забезпечення, а відтак, позовна вимога в частині здійснення перерахунку пенсії із розрахунку 90% є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно виплати та перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем приймалось рішення щодо перерахунку пенсії позивача із застосуванням максимального розміру, а тому такі вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Також, необхідно зазначити, що позивачем було надано суду додаткові докази по справі, а саме, довідки про розмір грошового забезпечення від 23.06.2020 №21-1319зп та №21-1320 зп, проте, суд не враховую дані документи, оскільки під час звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, та отриманням наступної відмови в перерахунку, що і є предметом розгляду даної справи, позивачем було надано виключно довідку від 25.02.2020 №21-77зп, а тому подальші обставини щодо отримання позивачем додаткових довідок виходить за межі спірних правовідносин.

Разом з тим, суд звертає увагу органів Пенсійного фонду України, що відповідно до вимог законодавства - перерахунок пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформленої рішенням від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899, в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату з 1 березня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, згідно з документами пенсійної справи та довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданою Офісом Генерального прокурора № 21-77 зн від 25.02.2020, з урахуванням раніше виплачених виплат.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлену рішенням від 02.04.2020 №2600-0307-8/42899, в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату з 1 березня 2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, згідно з документами пенсійної справи та довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, виданою Офісом Генерального прокурора № 21-77 зн від 25.02.2020, з урахуванням раніше виплачених виплат.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) в розмірі 1 401, 00 грн. (одна тисяча чотириста одна гривня).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа