Справа № 635/8970/19
Суддя: Бобко Т. В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/8970/19
Провадження по справі №2-а/635/21/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

секретар судового засідання - Мандріч Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчун Олександр Сергійович,

відповідач - Департамент патрульної поліції,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчуна Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 пред`явив до суду позов шляхом подання адміністративної позовної заяви до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Рябчуна Олександра Сергійовича, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК №1797840 від 27 листопада 2019 року у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, винесену УПП в Полтавській області, та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 27 листопада 2019 року приблизно об 11 годині 00 хвилин він, керуючи автомобілем марки Рено Мастер реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський шлях в смт. Чутове Полтавської області та був зупинений інспектором поліції Рябчуном О.С., який запропонував позивачу надати документи на автомобіль та посвідчення водія, після чого інший співробітник поліції показав йому на пристрої фотографію із зображенням номерного знаку автомобіля позивача та, як останній пояснив, швидкості руху позивача. Позивач категорично не погодився із наданими показниками, оскільки вимірювання швидкості руху його автомобіля відбувалось не в автоматичному режимі, пристрій вимірювання швидкості знаходився в руках у поліцейського, що не може слугувати об`єктивним показником дійсної швидкості керованого позивачем автомобіля. Крім того, екіпаж патрульної поліції, яким був запинений позивач, знаходився на патрулюванні з порушенням правил патрулювання, відповідно до яких на патрульному автомобілі повинні бути увімкнені проблискові маячки, при цьому зазначене порушення працівники поліції відмовилися зафіксувати у протоколі із залученням свідків такого порушення, однак воно зафіксоване на відеозапису, здійсненому з нагрудних камер поліцейського під час складання оскаржуваної постанови.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 грудня 2019 року адміністративну позовну заяву залишено без руху, встановлений строк для усунення недоліків. У встановлені судом строки позивач усунув недоліки, надавши 09 січня 2020 року відповідну заяву.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2020 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Департамент патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а також зазначив, що правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом він не порушував, оскільки рухався зі швидкістю близько 70 км/год, тобто не більше ніж 20 км/год від максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті, при вимірюванні швидкості руху працівниками поліції, на його думку, відбулась похибка, оскільки пристрій вимірювання швидкості не був закріплений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, який міг рухати рукою або переміщуватись, що вплинуло на зафіксований показник швидкості. Крім того, мало місце порушення правил патрулювання з боку працівників поліції, оскільки патрульний автомобіль знаходився без увімкнених проблискових маячків, у зв`язку з чим він не бачив працівників поліції та збільшив швидкість під час здійснення обгону іншого транспортного засобу.

Відповідач - поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчун О.С. у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності. 04 лютого 2020 року відповідач надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Так, під час несення служби в смт. Чутове по вул.Полтавський шлях, 300 Полтавської області 27 листопада 2019 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Рено Мастер номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкість 77 км/год, чим поршуив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год та вимоги п. 12.4 ПДР України. Після виявлення вказаного правопорушення, працівниками поліції був поданий сигнал про запинку транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Підійшовши до водія, відповідач представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 а ПДР України, водій виконав законну вимогу патрульного та надав документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, при цьому останнім не було заявлено клопотань та заяв в ході розгляду справи, та за результатами розгляду справи винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень. До вказаної постанови в якості доказу долучено фото, відзняте за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800), на якому зафіксований державний номерний знак транспортного засобу, швидкість з якою він рухався, максимальну допустиму швидкість, місце вчинення адміністративного правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 77 КАС України. Відповідач зазначив, що при вимірюванні швидкості був застосований вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800), який має Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, є придатним до застосування, можливість використання вказаного пристрою також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року, який підтверджує правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була дотримана та відповідала вимогам діючого законодавства. Доводи ж позивача щодо тримання приладу в руках відповідач вважає безпідставними.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Лобач А.В., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Департаменту патрульної поліції та відмовити у задоволенні позову, підтримавши пояснення, викладені у відзиві на позов інспектором поліції Рябчуна О.С.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

27 листопада 2019 року поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчуном Олександром Сергійовичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1797840, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 27 листопада 2019 року о 10 годині 33 хвилин, керуючи транспортним засобом Рено Мастер реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Полтавський шлях,300 в смт. Чутове Полтавської області зі швидкість 77 км/год, чим порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 27 км/год та порушив вимоги п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800) Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 225 гривень.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як установлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Згідно з ч.1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з п. 9-10 розділу Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 зазначеного Закону визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення п. 12.4 ПДР встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800). Відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000800) у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 283 КУпАП внесені до оскаржуваної постанови.

Зазначений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29 серпня 2012 року.

Можливість використання пристрою ТruСАМ виробництва Lazer Тесhnology Іnс. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ISO/ІЕС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача TruCam LTІ 20/20 передбачає можливість його використання в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу.

Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Оскільки лазерний вимірювач за своєю конструкцією відноситься до ручних вимірювачів, однак вимірювання вказаним приладом здійснюється автоматично, суд вважає безпідставними доводи позивача ОСОБА_1 з приводу того, що при вимірюванні швидкості руху працівниками поліції відбулась похибка, оскільки пристрій вимірювання швидкості не був закріплений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, який міг рухати рукою або переміщуватись, що вплинуло на зафіксований показник швидкості. Будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом TruCam LTI 20/20 вимірювань швидкості руху автомобіля під керування позивача, останнім до суду не надано.

В оскаржуваній постанові міститься посилання на докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема: фото з TruCam та відео №0079. Як вбачається з роздруківки фотозображення з TruCam, долученого до відзиву на позов, на ньому міститься зображення дати, часу заміру швидкості, марки на номеру автомобіля, а також місця розташування приладу, які дають змогу чітко ідентифікувати порушника та обставини правопорушення. Наявним в матеріалах справи фотознімком, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 77 км/год за координатами: географічна широта 49°44'11.62" N і географічна довгота 35°11'36.76" E, тобто в межах населеного пункту з зі встановленим обмеженням швидкості руху 50км/год.

Як вбачається зі змісту оглянутого в судового засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейського, який також був зазначений в якості доказу в оскаржуваній постанові, позивач фактично не заперечував щодо порушення ним Правил дорожнього руху, а саме порушення швидкісного режиму, встановленого в населеному пункті.

Посилання позивача на порушення працівниками поліції правил патрулювання, згідно з якими на патрульному автомобілі повинні бути включені проблискові маячки, та, оскільки він не бачив працівників поліції, він збільшив швидкість під час здійснення обгону іншого транспортного засобу, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до вимог п. 13.1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані неухильно виконувати вимоги цих Правил, тобто за будь-яких обставин. Обов`язкове ввімкнення проблискових маячків працівниками поліції при патрулюванні закон не передбачає. Згідно діючого законодавства працівники патрульної служби мають право при здійсненні патрулювання на транспортному засобі включати спеціальні світлові, звукові сигнали, а також у виняткових випадках не дотримуватися вимог правил дорожнього руху. Щодо можливості здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів інформує Інформаційно-вказівний знак 5.70 «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху».

Враховуючи вищенаведене, факт порушення позивачем ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП є належно встановленим та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Крім цього, з пояснень позивача, зафіксованих інспектором на відео на місці зупинки транспортного засобу, судом встановлено, що позивач не заперечував факт порушення ним вимог п. 12.4 ПДР України. Судом встановлено, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції не порушена, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчуна Олександра Сергійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Рябчун Олександр Сергійович, місцезнаходження: 36008, м. Полтава, вул. Європейська, 164.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , м. Київ, Солом`янський район, вул. Федора Ернста,буд.3.

Суддя Т.В.Бобко