Справа № 159/2090/20
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 рокум. КовельСправа № 159/2090/20

Провадження № 2-а/159/76/20

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі

головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області за правилами спрощеного позовного (усного) провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рибака Юрія Миколайовича, Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач 06.05.20 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом (а. с. 1 - 4), заклавши позовні вимоги до відповідача - поліцейського. Просить визнати дії відповідача - протиправними та скасувати постанову серії ДП 18 № 237561, винесену відповідачем - поліцейським щодо нього про накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн (далі - оскаржувана постанова). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.04.20 р. відповідач - поліцейський виніс оскаржувану постанову, зі змісту якої вбачається, що він по вул. Володимирській у м. Ковелі Волинської обл. керував автомобілем марки «Опель Віваро», д. н. з. НОМЕР_1 , без розсіювача на світловому приладі (ліхтар заднього ходу), передбаченому конструкцією т/з; не пред`явив посвідчення водія, реєстраційного документа на т/з, полісу ОСЦПВ власників наземних т/з, чим порушив п. п. 31.4.3 - (2); 2.1 (а, б, г); 2.4 ПДР України. Зазначає, що, однак, вказана у оскаржуваній постанові інформація дійсності не відповідає. Так 29.04.20 р. його т/з рухався у потоці інших т/з у темну пору доби, після чого позаду нього поліцейські увімкнули проблискові маячки синього та червоного кольорів і він зупинився на їх вимогу. До нього підійшов поліцейський, та, не представившись йому на його вимогу, почав повідомляти йому про причину зупинення. Він же із жодною з причин згідним не був, так як однією з повідомлених поліцейським причин було те, що він перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України; у нього не працювала підсвітка заднього номерного знака; також, що він керує т/з у стані алкогольного сп`яніння. Він вийшов із свого т/з та з поліцейським, який його зупинив, підійшов до заднього номерного знака і переконався, що його підсвітка справна. Після цього він повернувся до свого т/з. На його вимогу ознайомити його з його правопорушенням, що полягає у перетині суцільної дорожньої розмітки 1.1, поліцейський відмовився це зробити та жодних доказів цього не надав. Поліцейський почав вимагати у нього відповідні документи, надати які він відмовився, так як вважає зупинення незаконним. Наступним стало те, що він керує т/з без розсіювача на світловому приладі (ліхтар заднього ходу), передбаченому конструкцією т/з, після чого він увімкнув всі габаритні вогні, задній хід і все - виявилось справним. Тому він відмовився надавати поліцейському будь - які документи. Розгляд справи поліцейськими не провадився. Його вимога про надання йому доказів правопорушення не була задоволена. Оскаржувана постанова не містить викладу його пояснень, хоча свою винуватість він заперечував. Дати можливість надати письмові пояснення поліцейські йому відмовили. Розгляд справи і винесення оскаржуваної постанови мали місце у його відсутності. Копію оскаржуваної постанови поліцейський вручив йому без ознайомлення з нею. Свою винуватість він не визнає. Вважає оскаржувану постанову незаконною, так як усі освітлювальні прилади у його т/з були справними; вчинення ним порушень ПДР України поліцейськими не доведено; зупинення було незаконним, тому вимога пред`явлення документів - також. Покликаючись на ст. ст. 251, 279, 285 КУпАП, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України 07.11.15 р. № 1 395, просить позов задовольнити.

08.05.20 р. було відкрито провадження у справі за ухвалою суду (а. с. 12).

Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - поліцейським отримано під розпис 12.05.20 р. (а. с. 14).

Відповідачем - поліцейським вчасно (до 18.05.20 р.) відповіді на позовну заяву до суду не подано.

Разом з тим 14.05.20 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України, хоча така особа за станом на 14.05.20 р. не мала процесуального статусу відповідача у справі (а. с. 15 - 18).

За ухвалою суду від 15.05.20 р. до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП НП України (далі - УПП) (а. с. 24).

Копію вказаної вище ухвали суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем - УПП - було отримано під розпис 02.06.20 р..

Вчасно, а саме: до 08.06.20 р. та за станом на 31.08.20 р. відзиву на позовну заяву від відповідача - УПП - до суду не надійшло.

Тому суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у ньому та надав суду пояснення, аналогічні доводами позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - УПП - у судовому засіданні 29.05.20 р. позову не визнав у повному обсязі, суду надав пояснення, що полягають у тому, що дії відповідача - поліцейського є правомірними та оскаржувана постанова - законною. Просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача - УПП, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, покладено на органи Національної поліції.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 425 грн.

Ч. 1 ст. 121 КУпАП, дійсно, передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 340 грн.

У оскаржуваній постанові зазначено, що відповідачем - поліцейським її було винесено щодо позивача по вул. Варшавській, 1 у м. Ковелі Волинської обл., о 23 год. 10 хв. 29.04.20 р.. Зазначено, що позивач о 23 год. 05 хв. 29.04.20 р. по вул. Володимирській у м. Ковелі керував вказаним вище т/з без розсіювача на світловому приладі (ліхтар заднього ходу), передбаченого конструкцією т/з; не пред`явив п/в, реєстраційні документи на т/з, поліс ОСЦВ власників наземних т/з, чим порушив п. 31.4.3. «г»; п. 2.1 «а, б, ґ»; 2.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Накладено стягнення у розмірі 425 грн (штраф) без зазначення про застосуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП. До постанови додано відео з камери ДM 4237. Копію оскаржуваної постанови вручено позивачеві під розпис.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМ України від 10.10.01 р. № 1 306.

За змістом п. п. 31.4, 31.4.3, пп. «г» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади:

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу.

За змістом п. 2.1, пп. «а», «б», «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема.

За змістом п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього ж Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Ст. 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових т/з, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена вказаним вище поліцейським, який проходить службу у складі УПП у Волинській області НП.

Таким чином між сторонами - позивачем та відповідачем - УПП - виник публічно - правовий спір з приводу оскарження вище зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору провадиться за правилами КАС України.

Відповідно до ст. 2 вище зазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так згідно з вимогами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію винуватості суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

П. 4 Постанови Пл. ВС України від 23.12.05 р. № 14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Свідок ОСОБА_2 суду 29.05.20 р. показав, що він на прохання позивача був присутнім тоді, коли поліцією було зупинено позивача та коли поліцією було пошкоджено ліхтар заднього ходу з лівої сторони, що мав розсіювач, але той був пошкоджений. Зокрема він бачив, як поліцейський руками торкався розсіювача і той розсипався, чим доламав його.

Суд, оцінюючи та аналізуючи показання цього свідка у сукупності з іншими матеріалами справи, приходить до висновку, що ними частково стверджується та обставина. що на момент зупинення автомобіля позивача поліцією, у автомобілі позивача розсіювач на світловому приладі (ліхтарі заднього ходу) був наявний, однак, частково розламаний. В іншій частині показань свідка суд оцінює їх критично та вважає наданими з метою допомогти позивачеві уникнути відповідальності за оскаржуваною постановою.

Однак суд зауважує, що у оскаржуваній постанові при вирішенні справи відповідач - поліцейський інкримінував позивачеві вчинення діянь, що полягають у експлуатації т/з згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам як вимоги до зовнішніх світлових приладів; п. 2.1 «а, б, ґ»; 2.4 ПДР України не у точній відповідності до цих норм ПДР України та КУпАП.

Крім того він не застосував положення ст. 36 КУпАП попри те, що притягнув позивача до адмінвідповідальності за двома різними статями КУпАП та наклав на позивача адмінстягнення в рамках санкцій двох статей, що не дає суду підстав вважати її законною і залишити її без змін.

За змістом ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тому позов слід задовольнити частково - позовні вимоги до відповідача - УПП - слід задовольнити частково, скасувавши оскаржувану постанову; провадження у справі закрити з огляду на положення ст. 247 КУпАП.

Оскільки позивачем при зверненні з розглядуваним позовом до суду сплачено судовий збір, його сума підлягає стягненню з відповідача - УПП - на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 10, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. ст. 125, 222, 245, 251, 252, 256, 268, 272, 278 КУпАП, суд

вирішив:

Позов до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково:

скасувати постанову серії ДП 18 № 237561 від 29.04.20 р., винесену поліцейським роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рибаком Юрієм Миколайовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП;

в решті позову до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - відмовити.

У позові до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рибака Юрія Миколайовича відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 420 (чотириста двадцять) грн, 40 коп..

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , і. н. НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: поліцейський роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Рибак Юрій Миколайович, адреса місця служби - 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156; 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15;

відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: 43021, м. Луцьк, вул. Залізнична, 15.

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний текст рішення суду складено 04.09.20 р.