Справа № 725/3833/20
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3833/20
Номер провадження 2-а/725/155/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

за участю представника позивача - Опаєць О.А.

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладачів - Аттауллах Хан, Симанців О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

В обґрунтування позову зазначав, що відповідач - особа, яка є громадянином Ісламської Республіки Пакистан, діючи в складі групи осіб, вчинив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 912 прикордонного знаку, на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону, територія Ванчиківської об`єднаної територіальної громади новоселиць кого району Чернівецької області, внаслідок чого 06 серпня 2020 року був затриманий прикордонним нарядом «група реагування» від відділу прикордонної служби «Мамалига» Чернівецького прикордонного загону й відповідно своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, дану особу було затримано о 04 год. 25 хв. 06 серпня 2020 року в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення, а постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2020 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Також вказував на те, що на момент затримання у відповідача були відсутні документи, що посвідчували його особу, підтверджували б законність перебування на території України та надавали правд на виїзд з України, а тому 07 серпня 2020 року за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Першотравневим районним судом м. Чернівці прийнято рішення про затримання відповідача з метою ідентифікації строком на 6 (шість) місяців.

На даний час відповідач ідентифікований, в наявності паспорт громадянина Ісламської Республіки Пакистан для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 24 квітня 2019 року, дійсний до 22 квітня 2024 року.

Крім того, в ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що

відповідач на територію України в`їхав у встановленому порядку 13 лютого 2020 року через пункт пропуску «Бориспіль» на підставі разової візи НОМЕР_2, дійсної

до 25 лютого 2020 року, мета поїздки С-01 - ділова (строк перебування 7 днів).

Таким чином зазначав, що з 25 лютого 2020 року, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України) відповідач перебуває на території України незаконно.

Оскільки відповідач перебуває на території України незаконно, у нього відсутні кошти для придбання проїзних документів, а тому просив постановити рішення про примусове видворення громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України, а також затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк 6 (шість) місяців.

Представник позивача у судовому засіданні, яке проводилося в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні в режимі відео конференції позов не визнав. Просив звільнити його та надати можливість самостійно придбати квиток на літак та виїхати за межі України. При цьому, зазначив, що на даний час коштів на придбання квитка він не має, однак має намір влаштуватися на роботу та заробити кошти на проживання та придбання квитка на літак.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що відповідач - особа, яка є громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 , не має законних підстав для перебування в Україні, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Мамалига» Чернівецького прикордонного загону» на напрямку 912 прикордонного знаку, на відстані 2000 метрів від лінії державного кордону, на території Ванчиківської ОТГ, Новоселицького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Більше того, під час розгляду справи відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно заявив про бажання повернутися у Пакистану.

Також встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07.08.2020 року затримано відповідача з метою ідентифікації строком на 6 (шість) місяців.

07.08.2020 року в.о. начальника відділу адміністративно-юриздикційної діяльності штабу Чернівецького прикордонного загону, відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення за межі України до країни походження або третьої країни з наданням строку для його виконання до 05.09.2020 року. Однак у рішенні про примусове повернення відповідач зазначає, що немає можливості залишити територію України, у зв`язку із відсутністю в нього коштів для покупки авіаквитка, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що рішення про примусове повернення відповідач не виконає.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до статті 30 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ст. ст. 13,14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Враховуючи, що громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ідентифіковано, однак він не має законних підстав для перебування в Україні, суд вважає, що останній підлягає примусовому видворенню та затриманню, з метою примусового видворення, з розміщенням в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для забезпечення його примусового видворення за межі України.

Керуючись ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2,5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця, а також про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України- задовольнити в повному обсязі.

Примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, на строк 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду складено в повному обсязі 02 вересня 2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н. В.