Справа № 280/5694/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 серпня 2020 року Справа № 280/5694/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛХІМБУД" (вул. 40 років Радянської України, будинок 72, квартира 112,м. Запоріжжя, 69057 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, )

про визнання протиправним та скасування рішення податкового повідомлення-рішення -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛХІМБУД" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29 жовтня 2019 року, що прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області відносно ТОВ "МЕТАЛХІМБУД".

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року провадження у справ відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а перше судове засідання призначено на 17 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року розгляд справи відкладено на 15 січня 2020 року.

15 січня 2020 року провадження у справі зупинено до 17 лютого 2020 року, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року провадження у справі поновлено.

Разом з тим, ухвалою суду від 17 лютого 2020 року справу №280/5694/19 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, а підготовче засідання призначено на 24 березня 2020 року.

Ухвалою від 24 березня 2020 року Запорізьким окружним адміністративним судом здійснено заміну відповідача на належного, а підготовче провадження відкладено до 22 квітня 2020 року.

22 квітня 2020 року ухвалою суду провадження у справі зупинено до 15 червня 2020 року.

15 червня 2020 року провадження у справі поновлено, про що судом постановлено відповідну ухвалу.

15 червня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження у справі №280/5694/19 закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 05 серпня 2020 року.

Представником позивача на обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що обчислення, декларування та/або сплата сум податків та зборів є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку, тобто платник податків ТОВ «ДІМІОН» несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується конкретно того платника податків, який припустився порушення і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, у тому числі на підприємства-контрагентів - порушників податкового законодавства, тобто не може ставитися в вину ТОВ «МЕТАЛХІМБУД». Вказує, що операції по взаємовідносинах позивача з підприємствами-контрагентами мали реальний характер з чого випливає, що фактично позивачем витрати понесені і перевіркою встановлено документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку, тому можна стверджувати, що підприємством відображені правові взаємовідносини з вищевказаними суб`єктами господарювання з метою реального настання правових наслідків. Перерахування позивачем коштів підприємствам-контрагентам відбулося за умови реального постачання останніми товарів/послуг, що належним чином підтверджено первинними документами. Стверджує, що збільшуючи грошові зобов`язання позивача з податку на прибуток та податку на додану вартість, відповідач з незрозумілих на те причин виходив з того, що ТОВ «ДІМІОН» не виконував своїх обов`язків з надання послуг з виконання ремонтних робіт, оскільки вказане підприємство не має достатньої матеріально-технічної бази для їх виконання, водночас відповідач не ставив під сумнів правильність здійснення позивачем математичного розрахунку податкового кредиту та витрат за первинними документами податкового та бухгалтерського обліку, а також акт не містить зауважень щодо форми і змісту наданих позивачем документів первинного бухгалтерського обліку. Крім того, наголошує, що акцентуючи увагу на тому, що в контрагента позивача відсутні виробничі та складські приміщення, устаткування, транспортні засоби, обладнання і трудові ресурси, контролюючим органом було залишено поза увагою, що в процесі надання послуг згідно з договірними правовідносинами з ТОВ «ДІМІОН», останнім не здійснювалось робіт, що потребують наявності на постійній основі кваліфікованого персоналу, транспортних засобів, обладнання чи виробничих і складських приміщень. До того ж, залучення фізичних осіб до виконання відповідних послуг за замовленням позивача контрагентом може здійснюватися за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу), у свою чергу, основні та транспортні засоби, якщо того вимагає конкретний вид господарської діяльності, можуть перебувати у контрагентів на праві оренди або лізингу. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги необґрунтованість, непідтвердженість документально висновків акту перевірки, зроблених виключно на припущеннях та їх доведену безпідставність, просить суд визнати протиправним та скасувати оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідача № від 29.10.2019.

Відповідач позов не визнав, 17 грудня 2019 року надіслав до суду відзив (вх. №53264), відповідно до якого пояснює, що згідно з отриманого пояснення директора ТОВ «МЕТАЛХІМБУД», підприємство ТОВ «ДІМІОН» виступало як субпідрядне підприємство, яке виконувало капітальний ремонт на об`єкті ТОВ «ЗЛМЗ» та ПАТ «Запоріжсталь», але в наданих до перевірки актах приймання виконаних будівельних робіт, які підписана між позивачем та ТОВ «ДІМІОН», відсутні як підписанти ТОВ «ЗЛМЗ» та ПАТ «Запоріжсталь», в свою чергу, в актах приймання виконаних будівельних робіт, які підписані позивачем з ТОВ «ЗЛМЗ» та ПАТ «Запоріжсталь», не міститься інформація про залучення до виконання робіт ТОВ «ДІМІОН». Крім того, звертає увагу, що згідно з Єдиного реєстру податкових накладних та даних звітності позивач має всі наявні ресурси для самостійного виконання будівельних, облицювальних та оздоблювальних робіт, без залучення сторонніх організацій. Також зазначає, що у ТОВ «ДІМІОН» відсутні основні засоби, будь-які технічно-матеріальні цінності, директор, головний бухгалтер та засновник в одній особі, а саме: жінка, інші ресурси відсутні, а тому вказане підприємство не в змозі було здійснювати будь-які роботи. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що задекларована господарська операція із придбання у ТОВ «ДІМІОН» робіт, послуг не відбулася у дійсності, рух активів від контрагента до позивача в дійсності не відбувався, ТОВ «ДІМІОН» фактично роботи на адресу ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» не здійснювало, а оформлювались лише документи, з метою формування витрат, які були враховані при визначенні об`єкта оподаткування, що приводить до ухилення від сплати податку до бюджету. Відтак, вважає, що відсутність факту придбання послуг, або в разі якщо придбані послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів, у зв`язку із чим просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником позивача надано суду відповідь на відзив (вх. №55221 від 27 грудня 2019 року), у якій щодо твердження, що позивач має всі технічні, трудові та матеріальні ресурси для здійснення робіт самостійно, без залучення сторонніх організацій - третіх осіб, стверджує, що ця позиція відповідача абсурдна, оскільки це право позивача як суб`єкта підприємницької діяльності залучати третіх осіб до виконання робіт чи ні, або погоджуватися на такі роботи, це не порушення господарського, цивільного, податкового чи адміністративного законодавства України та відповідно не може бути підставою для відповідальності. При цьому, вважає припущенням позицію відповідача, що ТОВ «ДІМІОН» роботи на адресу позивача фактично не здійснювало, оскільки така позиція не відповідає чинному законодавству України - податковому, адміністративному, цивільному, господарському, на сформована на аналізі господарської діяльності контрагента позивача та контрагентів контрагента. Таким чином, висновки, що містяться в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам взаємовідносин позивача з контрагентами, не враховують реального руху наданих послуг, не враховують наявні у позивача первинні документи, які складені у повному обсязі згідно з приписами законодавства, у зв`язку із чим наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛХІМБУД" в судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином. Причин неявки до суду не повідомив. Заяв та клопотань до суду не подано.

Представник Головного управління ДПС у Запорізькій області у судове засідання 05 серпня 2020 року не прибув, подав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 9 статті 205 КАС України визначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, за відсутності представників сторін.

На підставі приписів частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» () зареєстровано юридичною особою 24 травня 2001 року та 11 жовтня 2006 року відомості про підприємство внесені до Реєстру, номер запису: 1 015705. Видами діяльності підприємства є код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; код КВЕД 38.32 Відновлення відсортованих відходів; код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний).

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 11 жовтня 2019 №429 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮТА», на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1, пункту 77.4 статті 77 Податкового кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відповідно до затвердженого плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік наказано провести з 21 жовтня 2019 року документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЮТА» з метою перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року та з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 10 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року, тривалістю 10 робочих днів.

На підставі наказу від 11 жовтня 2019 року №429 складено повідомлення від 11 жовтня 2019 року №26/7234/10/08-01-05-10-11 на проведення перевірки з 21 жовтня 2019 року.

На підставі Акту перевірки №38/08-01-05-09/31522369 від 01 жовтня 2019 року, яким встановлено порушення пункт 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201, 29 жовтня 2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області винесене податкове повідомлення - рішення форми «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 165 687,50 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням - 132 550,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 33 137,50 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування. При цьому, суд зауважує, що спір щодо правомірності дій під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, між сторонами відсутній.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За приписами пункту 22.1 статті 22 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

У силу норм пунктів 44.2 і 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Так, судом під час розгляду справи досліджено документи надані позивачем:

копію Договору № 20/09 від 20 вересня 2018 року з додатком;

копію довідки про вартість виконаних робіт за 26 грудня 2018 року; акт № 8-Д;

копією акта № 8-Д за грудень 2018;

копією акта № 7-Дза грудень 2018;

копію довідки про вартість виконаних робіт за 26 грудня 2018 року акт № 9-Д;

копію акта № 9-Д виконаних робіт за грудень 2018 року;

копію довідки про вартість виконаних робіт за 26 грудень 2018 року акт № 5-Д;

копію акта М 5-Д виконаних робіт за 26 грудень 2018 року;

копію довідки про вартість виконаних робіт за 26 грудня 2018 року акт №6-Д;

копію акта № 6-Д виконаних робіт за грудень 2018 року;

копію довідки про вартість викопаних робіт за 06 грудня 2018 року акт № 3-Д;

копію акта № 3-Д виконаних робіт за 06 грудень 2018;

копію довідки оборотно-сальдова відомості по рахунку № 631 за 01 грудня 2018-28 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 52 від 18 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 56 від 18 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 47 від 12 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 48 від 12 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 33 від 04 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 32 від 04 лютого 2019 року;

копію платіжного доручення № 7 від 15 січня 2019 року;

копію платіжного доручення № 6 від 10 січня 2019 року;

копію платіжного доручення № 176 від 29 грудня 2018 року;

копію платіжного доручення № 151 від 10 грудня 2018 року;

копію виписки по рахунку за 10 січня 2019 року.

Ці ж первинні документи були надані позивачем під час здійснення податкової перевірки.

Зокрема, згідно з пунктом 1.1 Договору субпідряду №20/09 від 20 вересня 2018 року генпідрядник доручає, а субпідрядник бере на себе зобов`язання за плату виконати роботи на території ПрАТ «Дніпроспецсталь», ПАТ «Запоріжсталь», TOB «ЗЛМЗ», а також житлових та адміністративних будівель міста Запоріжжя, а також закупівлі у субпідрядника будівельних матеріалів.

Відповідно до пункту 1.2 Договору субпідряду №20/09 від 20 вересня 2018 року обсяг, характер та вартість робіт згідно даного договору визначається проектно-кошторнсною документацією, розробленою та затвердженою Замовником.

В Актах приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року за №7-Д, №8-Д зап вказано як замовника ПАТ «Запоріжсталь», але уповноваженою особою ПАТ «Запоріжсталь» даний Акт не підписаний.

За Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів ТОВ «МЕТАЛХІМБУД», ТОВ «ДІМІОН» за даними суб`єктами господарювання нерухоме майно не зареєстроване.

В Узагальненій податковій інформації щодо фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «ЗЛМЗ» з ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» за грудень 2018 року вказані працівники ТОВ «МЕТАЛХІМБУД», яким видавались перепустки для проведення будівельних робіт на території заводу - ТОВ «ЗЛМЗ», та зазначено, що дані працівники згідно з звітом 1ДФ отримували доходи на ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» (аркуши 4-5 Акту перевірки).

Позивачем не спростовано твердження відповідача, що: «… ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» має всі технічні, трудові та матеріальні ресурси для здійснення робіт самостійно, без залучення сторонніх організацій …».

Позивач не надав до суду доказів перебування працівників ТОВ «ДІМІОН» на території ПрАТ «Дніпроспецсталь», ПАТ «Запоріжсталь», TOB «ЗЛМЗ».

Також, позивач не надав до суду доказів виконання працівниками ТОВ «ДІМІОН» роботи на території житлових та адміністративних будівель міста Запоріжжя, закупівлі позивачем у субпідрядника ТОВ «ДІМІОН» будівельних матеріалів.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що ТОВ «ДІМІОН» фактично роботи на адресу ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» не здійснювало, оскільки у підприємства відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували зворотне.

Отже враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що подані ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій.

Таким чином, суд погоджується з контролюючим органом про порушення ТОВ «МЕТАЛХІМБУД» пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, через що позивачу правомірно збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням - 132 550,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі - 33 137,50 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством та довів правомірність прийнятого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Приписами статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В зв`язку з відмовою в адміністративному позові, відповідно до вимог статті 139 КАС України, питання щодо судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛХІМБУД" (вул. 40 років Радянської України, будинок 72, квартира 112,м. Запоріжжя, 69057 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення податкового повідомлення-рішення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 серпня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов