Справа № 380/259/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/259/20 пров. № А/857/7560/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Глушка І.В., Бруновської Н.В.

при секретарі судового засідання: Омеляновській Л.В.

за участі позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Ковальчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Сидор Н.Т., повний текст рішення складено 06.04.2020р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України про визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у поліції період часу з 14 лютого 2003 року до 17 листопада 2008 року (включно), зобов`язання Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у поліції період часу з 14 лютого 2003 року до 17 листопада 2008 року (включно), зобов`язання Головне управління Національної поліції у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років та оплачуваних відпусток з 01.12.2016 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що в період з 14.02.2003 до 17.11.2008 позивач проходив службу і мав спеціальні звання, які були присвоєні відповідно до Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. Відтак, покликаючись на положення Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до якого до стажу служби в поліції зараховуються військова служба в Цивільній обороні України, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду, позивач вважає, що має право на зарахування періоду з 14.02.2003 до 17.11.2008 до стажу служби в поліції. Однак, відповідач протиправно, за твердження позивача, відмовив у зарахуванні позивачу періоду проходження служби в МНС України з 14.02.2003 до 18.11.2008 в стаж служби в органах поліції. Зазначає, що помилкове обчислення стажу зі сторони відповідача призводить до здійснення виплати надбавки за вислугу років у заниженому розмірі та надання додаткової оплачуваної відпустки належної тривалості. Також це має наслідком заниження виплат, які обчислюються, виходячи із середньої заробітної плати позивача, зокрема оплати часу відпусток. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у поліції період часу з 14 лютого 2003 року до 17 листопада 2008 року (включно). Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби у поліції період часу з 14 лютого 2003 року до 17 листопада 2008 року (включно). Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років та оплачуваних відпусток з 01.12.2016.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Національної поліції України у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходить службу в органах Національної поліції.

У вересні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції у Львівській області з проханням надати інформацію чи зараховувався йому стаж роботи в Міністерстві надзвичайних ситуацій до стажу служби у поліції.

Листом від 16.09.2019 №Рл-2065/04/13-19 відповідач роз`яснив, що законодавством не передбачено зарахування роботи в Міністерстві надзвичайних ситуацій до стажу служби у поліції.

28.10.2019 позивач через свого представника звернувся з заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області із проханням зарахувати ОСОБА_1 період проходження служби в МНС України з 14.02.2003 до 18.11.2008 в стаж служби в органах поліції та здійснити перерахунок надбавки за вислугу років і відпускних з моменту зняття цих виплат та донарахувати додаткову оплачувану відпустку за вказаний період (а.с. 17).

Листом від 07.11.2019 № К-605/0п/05/13-2019 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області повідомлено, що підстав для зарахування ОСОБА_1 періоду проходження служби в МНС України з 14.02.2003 до 18.11.2008 до стажу служби в поліції, що дає право поліцейському на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відсутні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що наказом від 01.08.1999 № 68 о/с позивач зарахований курсантом Львівського пожежно-технічного училища Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом Львівського інституту пожежної безпеки МВС України від 21.06.2002 № 57 о/с позивачу присвоєно спеціальне звання начальницького складу лейтенант внутрішньої служби.

Наказом Львівського інституту пожежної безпеки МВС України від 25.06.2002 № 60 о/с лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено начальником караулу

Згідно Указу Президента України від 27.01.2003 № 47/2003 "Про заходи щодо вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій" з метою вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, об`єднання сил і засобів для ліквідації пожеж, аварій та катастроф, відповідно до п.п. 15 і 17 ч. 1 ст. 106 Конституції України постановлено передати Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Державний департамент пожежної безпеки як урядовий орган державного управління, вивівши його зі складу Міністерства внутрішніх справ України, та підпорядковані Департаменту органи управління, заклади, установи і підрозділи згідно з переліком. У вказаному переліку значиться Львівський інститут пожежної безпеки.

Відтак, інститут, в якому проходив службу позивач змінив підпорядкування із навчального закладу пожежної безпеки Міністерства внутрішніх справ на навчальний заклад Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

На виконання Указу Президента України від 27.01.2003 № 47/2003 "Про заходи щодо вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій", розпорядження Міністра України з питань надзвичайних ситуацій з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 20.02.2003 №01-1791/102, наказом від 25.02.2003 № 27 о/с позивача призначено на посаду начальника караулу навчальної пожежної частини Львівського інституту пожежної безпеки МНС України з 14.02.2003.

Пунктом 5 Указу Президента України від 27.01.2003 № 47/2003 "Про заходи щодо вдосконалення державного управління у сфері пожежної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій" врегульовано, що до прийняття законодавчих та інших нормативно-правових актів: порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу державної пожежної охорони Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи регламентується Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; за особами рядового і начальницького складу, членами їх сімей, працівниками державної пожежної охорони Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи зберігаються умови грошового та матеріального забезпечення, заробітна плата, пільги та інші соціальні гарантії (включаючи медичне обслуговування, санаторно-курортне та пенсійне забезпечення), встановлені відповідно до законодавства для працівників органів внутрішніх справ та членів їх сімей.

Таким чином, незважаючи на зміну підпорядкування пожежної охорони, ОСОБА_1 продовжував проходити службу відповідно до Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Разом з тим, при проведенні реорганізації особами рядового і начальницького складу МВС, які переводились на службу МНС, гарантувалось збереження усіх пільг, гарантій та компенсацій, що встановлені відповідно до законодавства для працівників органів внутрішніх справ. Наказом від 05.07.2004 № 99 о/с на підставі вказаного Положення позивачу присвоєно чергове спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 30.08.2004 № 121 о/с ОСОБА_1 призначено начальником варти пожежно-рятувальної частини Львівського інституту пожежної безпеки МНС України.

Наказом від 17.05.2006 о/с № 166 на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.03.2006 № 166-р "Про реорганізацію Львівського інституту пожежної безпеки МНС України", наказу МНС України від 10.05.2006 № 272 позивача призначено начальником варти пожежно-рятувальної частини Львівського державного університету життєдіяльності.

Наказом від 25.10.2006 № 357 о/с ОСОБА_1 призначено викладачем методистом навчальної пожежно-рятувальної частини.

Наказом від 05.07.2007 № 213 о/с на підставі положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивачу присвоєно чергове спеціальне звання капітан внутрішньої служби .

24.06.2004 прийнято Закон України "Про правові засади цивільного захисту", п. 2 розділу XIV "Прикінцеві та Перехідні положення" якого встановлено, що органи і підрозділи цивільного захисту є правонаступниками органів і підрозділів державної пожежної охорони та військ Цивільної оборони України та утворюються на їх базі.

Так, згідно наказу МНС України від 22.11.2007 № 787 "Про проведення переатестування осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту" наказом від 09.01.2008 № 1 о/с капітану внутрішньої служби ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання капітан служби цивільного захисту з 01.08.2008.

Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 26.11.2008 № 368 о/с позивача призначено на посаду начальника сектору вибухотехнічних та пожежно-технічних досліджень відділу вибухотехнічних та пожежно-технічнхи досліджень науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС з 18.11.2008.

У період з 14.02.2003 до 01.01.2008 позивач проходив службу на начальницькій посаді у відповідності до Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а з 01.01.2008 (після переатестації) до 17.11.2008 проходив службу у підрозділі цивільної оборони України, яка є правонаступником військ цивільної оборони та державної пожежної оборони.

Пунктом 21 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №629 (далі - Положення №629 (яка була чинною на момент спірних правовідносин)) передбачено, що особам, які прийняті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту, присвоюється спеціальне звання і їх призначають на посади рядового і начальницького складу. Днем прийняття на службу вважається день присвоєння спеціального звання.

Згідно п. 56 Положення №629 особи рядового і начальницького складу можуть бути направлені для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів МНС до військових формувань і правоохоронних органів.

Відтак, позивач припинив службу в цивільній обороні у зв`язку з переведенням до органів міліції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що служба в органах цивільного захисту, до якого належала МНС України, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію". Викладеним спростовується посилання відповідача на неможливість поширення на спірні правовідносини приписів ч. 2 ст. 78 Закону.

Таким чином, відповідачем протиправно не включено період з 14.02.2003 до 17.11.2008 до стажу служби в поліції.

Як вбачається з Послужного списку ОСОБА_1 , станом на 08.08.2015 згідно з наказом ГУМВС № 544 від 30.07.2015 стаж позивача для виплати надбавки за вислугу років та для визначення тривалості чергової відпустки становив 15 років 01 місяць 00 днів.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 07.11.2015 № 25 о/с відповідно до п. п. 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" ОСОБА_1 , що прибув з Міністерства внутрішніх справ, в порядку переатестування призначено на посаду оперуповноваженого Шевченкіського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, з присвоєнням спеціального звання майор поліції, 07.11.2015.

У подальшому, наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.12.2016 № 434 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду старшого оперуповноваженого відділу кримінального поліції Шевченкіського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, встановивши вислуги років для виплати надбавки за стаж служби в поліції: 11 років 05 місяців 25 днів.

Таким чином, що з 01.12.2016 відповідачем фактично здійснено перерахунок вже встановленого ГУ МВС стажу служби позивача, протиправно зменшивши такий з 15 років 01 місяць 00 днів до 11 років 05 місяців 25 днів, у зв`язку з не включенням до нього періоду проходження позивачем служби в МНС України з 14.02.2003 до 17.11.2008.

Частиною 1 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, суд погоджується з позивачем, що помилкове обчислення стажу зі сторони відповідача призводить до здійснення виплати надбавки за вислугу років у заниженому розмірі та надання додаткової оплачуваної відпустки належної тривалості. Також це має наслідком заниження виплат, які обчислюються виходячи із середньої заробітної плати позивача, зокрема оплати часу відпусток.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року у справі №380/259/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді І. В. Глушко
Н. В. Бруновська
Повне судове рішення складено 02.09.2020р.