Справа № 120/4172/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 вересня 2020 р. Справа № 120/4172/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому проваджені в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

до: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028)

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків від 26.08.2020 року, просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо надсилання неналежних документів виконавчого провадження, зокрема, супровідного листа від 07.08.2020 року, яким надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020 року № 62756379;

- зобов`язати відповідача надати належний документ з урахуванням виявлених помилок, про відкриття виконавчого провадження № 62756379;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не надсиланні заяви боржника, як документа виконавчого провадження, на електронну скриньку та не повідомленні стягувача по телефону про таку заяву;

- визнати протиправним надсилання супровідного листа від 07.08.2020 року із неналежними/недійсними реквізитами юридичної особи - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький);

- скасувати постанову від 12.08.2020 року про відкладення виконавчих дій, як протиправну.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає про те, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у межах виконавчого провадження № 62756379, винесено постанову про відкладення виконавчих дій від 12.08.2020 року, яка містить змістовні, граматичні, орфографічні та пунктуаційні помилки, що унеможливлює встановлення дійсної інформації, виходячи із відомостей, вказаних у даному документі.

На підтвердження вказаних обставин, позивачем надано витяг з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Окрім того, позивачем зазначено, що у супровідному листі від 07.08.2020 року, яким направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020 року, допущено невідповідність даних юридичної особи - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у горизонтальному штампі бланку супровідного листа, а саме вказано невірний поштовий індекс, замість вірного "21028", а також після позначки "e-mail" вказано набір символів до ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, що також свідчить про протиправні дії відповідача. Не погоджуючись із такими діями відповідача та вважаючи постанову про відкладення виконавчих дій від 12.08.2020 року протиправною, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з урахуванням особливостей, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України). Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів.

03.09.2020 року на адресу суду від представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувана чи боржника на строк до 10 робочих днів. Отже, неявка позивача 11.08.2020 року о 12.45 год. до приміщення Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області на повторний розгляд своєї скарги від 24.09.2019 року, перешкодило виконанню рішення суду у строки, визначені постановою про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи зазначені обставини, державним виконавцем, керуючись статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій від 12.08.2020 року.

Щодо не повідомлення позивача про надходження листа Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 11.08.2020 року № 13086/200/01-2020 зазначено, що згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Таким чином, на думку представника відповідача, документами виконавчого провадження, які надсилаються сторонам є ті, які винесені державним виконавцем у виконавчому провадженні.

Стосовно помилок у супровідних до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020 року та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.08.2020 року повідомлено, що 10.08.2020 року стягувачем у телефонній розмові було подано скаргу, предметом якої слугувала невідповідність даних горизонтального штампу реквізитам Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), яку виявив стягувач у супровідних листах до постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020 року та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07.08.2020 року.

За наслідками розгляду скарги, здійснено коригування та приведення у відповідність даних електронної адреси відповідача в Автоматизованій системі виконавчого провадження, про що заявнику 11.08.2020 року надано відповідну письмову відповідь за адресою: 2-й пров. Омеляна Грабця, 17, м. Вінниця, Вінницька область та на електронну адресу зазначену у виконавчому документі. Також, 31.08.2020 року у порядку статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про виправлення помилок у зазначених документах.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про дату, час та місце його проведення повідомлялись завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Разом із тим, на адресу суду від представника відповідача, надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження. Інших заяв та клопотань щодо розгляду справи від сторін на адресу суду не надходило.

Главою 11 Розділу II КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця. Однією з таких особливостей є скорочені строки розгляду справ цієї категорії.

Відповідно до приписів частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене та враховуючи те, що для цієї справи пріоритетним є її швидке вирішення, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, суд вважає за необхідне розглянути адміністративну справу у порядку письмового провадження. При цьому, згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року у справі № 120/1425/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розглянути скаргу позивача від 24.09.2019 року з дотриманням положень Закону України "Про звернення громадян", зокрема статті 18-19 з урахуванням правових висновків суду, викладених у даному рішенні, а також направити ОСОБА_1 відповідь на електронну пошту, вказану ним у скарзі від 24.09.2019 року.

Рішення суду в частині зобов`язання начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розглянути скаргу ОСОБА_1 від 24.09.2019 року з дотриманням положень Закону України "Про звернення громадян" допущено до негайного виконання.

У зв`язку з негайним виконанням судового рішення, 17.07.2020 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 120/1425/20-а.

Даний виконавчий документ, разом із заявою про прийняття його до виконання від 04.08.2020 року, позивачем пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Паламарчука Володимира Володимировича від 07.08.2020 року відкрито виконавче провадження № 62756379 на підставі виконавчого листа від 17.07.2020 року № 120/1425/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом. Цією постановою вказано на необхідність виконання боржником судового рішення протягом трьох робочих днів.

Копія зазначеної постанови направлена до відома сторонам виконавчого провадження супровідним листом від 07.08.2020 року № 6970/2.3-22/5, який містить адресу юридичної особи - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький): вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21036, номери засобів зв`язку: (0432) 66-07-76, (0432) 66-16-37, (0432) 66-17-66, офіційну адресу електронної пошти: 0432-661637, та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43316784.

12.08.2020 року, у межах виконавчого провадження № 62756379, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на підставі статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про відкладення проведення виконавчих дій.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 11.08.2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень надійшов лист начальника Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 11.08.2020 року № 13086/200/01-2020, згідно з яким на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 62756379 з примусового виконання виконавчого листа № 120/1425/20-а, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 10.08.2020 року, на електронну адресу позивача було надіслано запрошення на розгляд його звернення (скарги) від 24.09.2019 року, яке відбудеться 11.08.2020 року о 12:45 год. в приміщенні Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Окрім того, про розгляд звернення (скарги) 10.08.2020 року о 16:45 год. позивача повідомлено у телефонному режимі, що підтверджується телефонограмою від 10.08.2020 року. Однак, 11.08.2020 року ОСОБА_1 у зазначений час та дату не прибув до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що унеможливило розгляд скарги та виконання рішення суду.

31.08.2020 року виконавче провадження № 62756379 закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", як фактично виконане, про що винесено відповідну постанову.

Вважаючи постанову про відкладення проведення виконавчих дій протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

За приписами частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано нормами Конституції України та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі за текстом Закон № 1404-VIII).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також гласності та відкритості виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За приписами частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною), що передбачено частиною 6 статті 26 вказаного Закону № 1404-VIII.

Згідно з частиною першою, другою статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Порядок та умови відкладення проведення виконавчих дій регламентовано статтею 32 Закону № 1404-VIII.

Згідно з даною нормою за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Тобто, зі змісту вказаної статті вбачається, що така не містить чітких критеріїв наявності чи відсутності підстав для відкладення виконавчих дій, залишаючи вирішення цього питання на розсуд самого державного виконавця.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відкладення виконавчих дій невід`ємно пов`язується з наявністю обставин, які не дозволяють стороні виконавчого провадження скористатися правами, передбаченими Законом № 1404-VIII.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова про відкладення проведення виконавчих дій від 12.08.2020 року винесена державним виконавцем за заявою боржника, та мотивована тим, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження № 62756379, на електронну адресу позивача було надіслано запрошення на розгляд його звернення (скарги) від 24.09.2019 року, яке відбудеться 11.08.2020 року о 12:45 год. в приміщенні Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Окрім того, про розгляд звернення (скарги) 10.08.2020 року о 16:45 год. ОСОБА_1 повідомлено у телефонному режимі, що підтверджується телефонограмою. Однак, 11.08.2020 року позивач у зазначений час та дату не прибув до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, що унеможливило розгляд скарги та виконання рішення суду.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам суд вважає, що такі цілком обґрунтовано можуть вважатися достатніми для відкладення проведення виконавчих дій відповідно до статті 32 Закону № 1404-VIII. Окрім того, суд враховує, що необхідність відкладення виконавчих дій була зумовлена потребою забезпечення належного виконання судового рішення з боку боржника, а це, у свою чергу, безпосередньо має вплив на захист інтересів стягувача, для якого важливе повне виконання судового рішення саме у тому порядку, який встановив суд.

Таким чином, оскільки оскаржувана постанова винесена державним виконавцем за обґрунтованою заявою сторони виконавчого провадження з дотриманням вказаного вище 10-денного строку відкладення проведення виконавчих дій та приймаючи до уваги, що наведений у частині 1 статті 32 Закону № 1404-VIII перелік підстав для відкладення проведення виконавчих дій не є вичерпним, суд вважає, що дії державного виконавця по винесенню такої постанови є законними, а тому підстави для її скасування відсутні.

Водночас, у розрізі питання щодо можливості встановлення дійсної інформації про підстави прийняття державним виконавцем рішення, виходячи із відомостей, наявних в автоматизованій системі виконавчого провадження, визначальним є достовірність внесеної до такої системи інформації, а не дотримання її досконалої форми.

Дана система, відповідно до пункту 2 Розділу VI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5, забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації; доступ сторонам виконавчого провадження до документів виконавчого провадження.

Отже, щодо наявності відповідних орфографічних та пунктуаційних помилок, то суд оцінює такі дії відповідача як несуттєві описки (технічні помилки). Технічні помилки, на які посилається позивач, не призводять до спотворення внесеної інформації, допущені очевидно не навмисно та не з метою надання недостовірної інформації. Більше того, при комплексному розгляді можливо встановити інформацію про підстави винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, яка відповідає дійсності.

Стосовно позовних вимог в частині оскарження бездіяльності органу державної виконавчої служби щодо не надсилання документів виконавчого провадження, зокрема заяви боржника на електронну скриньку та не повідомленні стягувача по телефону про таку заяву, суд зазначає наступне.

Загальний порядок надсилання документів виконавчого провадження визначено статтею 28 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як зазначено у частині 4 статті 28 Закону № 1404-VIII на підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Змістовний аналіз положень статті 28 Закону № 1404-VIII вказує на те, що викладені у ній норми першочергово покликані забезпечувати своєчасне інформування учасників виконавчого провадження про його перебіг та передбачають різні способи такого інформування, які об`єднані єдиною метою - забезпечити належне повідомлення та доведення документів виконавчого провадження до відома сторін виконавчого провадження.

Разом із тим, прямим обов`язком державного виконавця є направлення документів виконавчого провадження поштовим відправленням. Натомість, абзац 2 частини четвертої статті 28 Закону № 1404-VIII містить положення, яке лише надає право, а не обов`язок державного виконавця надсилати документи виконавчого провадження іншими каналами зв`язку.

У даному випадку суд враховує, що у розумінні статті 28 Закону № 1404-VIII, документами виконавчого провадження є постанови виконавця та інші документи виконавчого провадження, що були створені виконавцем чи за його участі. При цьому, поняття "документи виконавчого провадження" є узагальнюючим та стосується усіх документів, які містяться у виконавчому провадженні (як тих, що створені виконавцем так і тих, що надані сторонами виконавчого провадження чи отримані від інших осіб).

Отже, у разі винесення виконавцем постанови про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні, направленню сторонам виконавчого провадження підлягає саме постанова, як документ виконавчого провадження, а не заява боржника, на підставі якої така постанова була винесена.

Як свідчать матеріали справи, копії постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у межах виконавчого провадження № 62756379, як про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020 року так і про відкладення проведення виконавчих дій від 12.08.2020 року доведені до відома позивача не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення шляхом направлення на його адресу рекомендованим листом, а також на електронну пошту позивача: @mail.gov.ua. Відповідні докази долучені відповідачем до матеріалів справи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при надсиланні документів виконавчого провадження стягувачу, державним виконавцем у повній мірі дотримані вимоги статті 28 Закону № 1404-VIII, а тому відсутні підстави вважати, що має місце протиправна бездіяльність.

У той же час, суд наголошує, що направлення на електронну адресу позивача копії заяви боржника про відкладення проведення виконавчих дій (лист Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 11.08.2020 року № 13086/200/01-2020), нормами статей 28, 32 Закону № 1404-VIII не передбачено. Позивач, у даному випадку, не позбавлений можливості отримати такий документ на підставі статті 19 Закону № 1404-VIII, шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Між тим, надаючи оцінку доводам позивача з приводу дій державного виконавця, пов`язаних з надсиланням неналежних документів виконавчого провадження, зокрема, супровідного листа від 07.08.2020 року із неналежними/недійсними реквізитами юридичної особи, суд враховує той факт, що за своєю суттю супровідний лист є лише документом, що складається для повідомлення адресата про направлення певних супровідних (неадресованих) документів. При цьому, сам по собі супровідний лист не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає на неї жодної відповідальності.

Окремий дефект форми супровідного листа, як то невідповідність поштового індексу та зазначення офіційної адреси електронної пошти: 0432-661637, (тоді як дійсною є: ) є формальним, не впливає на суть спірних правовідносин та правомірність дій відповідача.

Тобто, у даному випадку, сам факт складання державним виконавцем супровідного листа і зазначення у ньому відповідних реквізитів юридичної особи, не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку про протиправність такого документа чи його скасування, та, відповідно, вказувати на протиправність дій суб`єкта владних повноважень при його надсиланні.

Суд також враховує, що 10.08.2020 року позивач у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", звернувся до відповідача зі зверненням про невідповідність даних горизонтального штампу реквізитам Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), яку він виявив у супровідному листі від 07.08.2020 року № 6970/2.3-22/5 до постанови про відкриття виконавчого провадження та супровідному листі від 07.08.2020 року № 6976/2.3-22/5 до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Таким чином, з метою приведення зазначених вище супровідних листів у відповідність до фактичних даних (реквізитів) адреси Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 31.08.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При вирішення даної справи суд враховує, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення ними своїх владних (управлінських) функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України. Проте, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. А тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною першою, другою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. " від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 03.09.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна