Справа № 120/3107/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

02 вересня 2020 р. Справа № 120/3107/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слюсар О.О.

представника відповідача: адвоката Піпко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Державної служби геології та надр України до Фермерського господарства "Скала" про анулювання спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

07.07.2020 року до суду надійшла позовна заява Державної служби геології та надр України до Фермерського господарства "Скала" про припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 4739 від 22.10.2008 року.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Крім того, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Втім, 31.07.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями відповідача щодо заявленого позову. Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.

За наслідками ознайомлення судом із поданими заявами по суті справи, ухвалою від 03.08.2020 року вирішено здійснювати подальший розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у зв`язку з чим справу призначено до судового розгляду на 18.08.2020 року.

У судове засідання 18.08.2020 року представник позивача до суду не прибув, що стало наслідок відкладення розгляду справи на 02.09.2020 року о 14:00 год.

02.09.2020 року представник позивача до суду також не прибув, причин своєї неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 205 КАС України, та беручи до уваги, що у позовній заяві позивач клопотав здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, суд доходить висновку про можливість розгляду даної справи у відсутність позивача.

Так, судом встановлено, що після призначення даної справи до розгляду у судовому засіданні, відповідачем до суду подано ряд письмових клопотань, одним із яких є клопотання про зупинення провадження у даній справі (вх. № 21207/20 від 03.08.20).

Заявлене клопотання мотивоване тим, що наразі Липовецьким районним судом Вінницької області в підготовчому провадженні здійснюється розгляд цивільної справи № 136/388/20 за позовом ФГ «Скала» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної служби геології та надр України про визнання недійними наказів про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок та визнання недійсними договорів купівлі-продажу відповідних земельних ділянок.

На переконання відповідача, рішення у вказаній цивільній справі впливає на вирішення цієї адміністративної справи, оскільки причиною подання адміністративного позову Державної служби геології та надр України до Фермерського господарства «Скала» є невиконання відповідачем припису щодо припинення порушення у сфері надрокористування, а саме не оформлення фермерським господарством права користування земельною ділянкою. В той же час відповідач вважає, що обставини вибуття із його законного користування спірної земельної ділянки, на якій знаходиться родовище надр, встановлення власника цієї земельної ділянки, а також законних прав ФГ «Скала» на таку земельну ділянку, що об`єктивно пов`язане із підставами, за яких заявлено позов у даній адміністративній справі (п. 3 ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра - право користування надрами припиняється у разі припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування) вирішуються в порядку цивільного судочинства у іншій справі, що вказує на неможливість розгляду цієї адміністративної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 136/388/20, що розглядається Липовецьким районним судом Вінницької області. На переконання заявника, задоволення позовних вимог у справі № 136/388/20 буде прямо впливати на правильність вирішення цієї адміністративної справи, що є підставою згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України для зупинення провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у даній справі із тих мотивів, які наведені представником відповідача у поданому клопотанні, суд враховує таке.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ця підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Тобто, зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі та рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Судом встановлено, що предметом позову у даній адміністративній справі є припинення відповідачу права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 4739 від 22.10.2008 року.

Так, як слідує із матеріалів справи, Фермерському господарству «Скала» 22.10.2008 року надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4739 з метою видобування піску Журавського-2 родовища, розташованого на 1,7 км на південний захід від південної околиці села Журава Липовецького району Вінницької області строком дії 20 років. Додатком № 1 до цього дозволу є Угода про користування надрами, за змістом статті 4 якої надрокористувач при виконання робіт по видам робіт та строкам виконання повинен забезпечити в тому числі і відвід земельної ділянки в кінцевих межах та оформлення земельних прав користувача надр в порядку, передбаченому земельним законодавством.

В подальшому, 30.04.2009 року ФГ «Скала» отримало від Вінницької обласної ради акт про надання гірничого відводу з метою промислової розробки Журавського-2 родовища піску, площа проекції гірничого відводу, становить 18,5 гектара.

Згідно довідки про реєстрацію гірничого відводу, виданої теруправлінням Держгірпромнагляду по Вінницькій області, гірничий відвід № 75, виданий Вінницькою обласною радою 30.04.2009 року для промислової розробки Журавського-2 родовища піску, зареєстрований 12.05.2009 року за № 80.

Розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації № 339 від 17.08.2009 року ФГ «Скала» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 18,5 га за рахунок земель, наданих зазначеному господарству в оренду, на території Вахнівської сільської ради Липовецького району для промислової розробки Журавського-2 родовища піску.

Як вказує відповідач, наступним розпорядженням Вінницької обласної державної адміністрації № 399 від 03.08.2011 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Скала» для промислової розробки Журавського-2 родовища піску, на території Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, та 06.12.2011 року між Липовецькою районної державною адміністрацією та ФГ «Скала» укладено договір оренди землі № 395, за умовами якого ФГ «Скала» передано у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення кар`єру по видобуванню піску загальною площею 4,11 га, терміном на 5 років.

Із матеріалів справи також слідує, що 25.05.2011 року ФГ «Скала» уклало з Липовецькою районною державною адміністрацією договір оренди землі № 49 загальною площею 25,1274 га, терміном на 1 рік для розширення фермерського господарства на території Вахнівської сільської ради за межами населеного пункту, а 29.12.2012 року між цими самими сторонами був укладений інший договір оренди земельної ділянки площею 21,4938 га для ведення фермерського господарства терміном на 5 років.

Як зазначає ФГ «Скала», вищевказані земельні ділянки використовувались ним за цільовим призначенням та належним чином, у зв`язку з чим після закінчення строків дії відповідних договорів оренди і за відсутності заперечень орендодавця, відповідач продовжив користуватися орендованими земельними ділянками до належного оформлення продовження строку дії укладених договорів, у зв`язку з чим протягом 2016-2019 року неодноразово зверталося до компетентних органів з відповідними заявами.

У той же час підставою для звернення Державної служби геології та надр України із позовом про припинення права користування надрами ФГ «Скала» шляхом анулювання дії спеціального дозволу № 4739 від 22.10.2008 року є невиконання відповідачем вимог припису про усунення порушень законодавства у сфері надрокористування від 21.06.2019 року № 1175-14/06, яким зобов`язано останнього в строк до 22.07.2019 року отримати документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних з користування надрами.

Так, з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 26 Кодексу України про надра позивач вказує, що право користування надрами припиняється у разі припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування. Тобто, з цього слідує висновок, що оскільки відповідач не оформивши документи, що посвідчують його право на земельну ділянку для потреб, пов`язаних із надрокористуванням, тому вважається таким, що припинив діяльність користувача надр, що є підставою для анулювання дії спеціального дозволу.

Втім, як з`ясовано судом, у 2019 році земельні ділянки, які перебували в оренді ФГ «Скала», надрами яких дане господарство мало право користування, в порядку безоплатної приватизації були передані у власність інших осіб у відповідності до наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за № 2-13016/15-19-сг від 05.08.2019р., № 13010/19-19-сг від 05.08.2019р., № 13024/15-19-сг від 05.08.2019р., №13011/15-19-сг від 05.08.2019р., № 13022/15-19-сг від 05.08.2019р.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, після оформлення права приватної власності на земельні ділянки, відповідні особи - власники, здійснили відчуження таких земельних ділянок за договорами купівлі-продажу від 30.08.2019 року №№ 1743, 1745, 1746, 1744, 1742, 1747 на користь гр. ОСОБА_1 .

Отже суд враховує, що вибуття земельних ділянок у власність іншої особи дійсно унеможливлює ФГ «Скала» використання спеціального дозволу на користування надрами.

В той же час, з метою поновлення своїх прав, ФГ «Скала» звернулося до Липовецького районного суду Вінницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної служби геології та надр України про визнання недійними вищевказаних наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Заявлений ФГ «Скала» цивільний позов якраз і мотивований тим, що саме фермерське господарство є законним користувачем спірних земельних ділянок, на яких розміщувалося родовище піску, дозвіл на користування якого є предметом спору у даній адміністративній справі, а вибуття таких земельних ділянок із державної власності та наступний їх перехід у власність інших осіб порушує не лише право позивача, як законного користувача, а й права самої держави, оскільки згідно ст. 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Тобто, як зазначає відповідач, право на такі земельні ділянки, де розміщено родовище піску, не може бути передано у приватну власність.

Із долучених до справі письмових доказів встановлено, що ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області за вищевказаним позовом ФГ «Скала» 06.04.2020 року відкрито провадження у справі № 136/388/20. При цьому суд враховує, що третьою особою у вказаній справі є Державна служба геології та надр України. Наразі дана цивільна справа перебуває на розгляді в місцевому суді та остаточного рішення по ній іще не прийнято.

Отже, на переконання суду, враховуючи, що питання про власника (користувача) спірними земельними ділянками, надрами яких користувалося ФГ «Скала», є предметом судового дослідження у цивільній справі № 136/388/20, тому прийняте за наслідками розгляду такої справи судове рішення буде мати безумовний вплив і на вирішення даної адміністративної справи, позаяк підставами позову у цій справі є дослідження питання наявності права в ФГ «Скала» на земельну ділянку для потреб, пов`язаних із користуванням надрами.

Більше того суд враховує, що в межах даної адміністративної справи відповідачу в провину ставиться не усунення ним у встановлений строк порушень, зазначених у приписі позивача від 21.06.2019 року № 1175-14/06. Однак, усунення таких порушень та надання документів, що посвідчують право на спірну земельну ділянку слід оцінювати в призмі вибуття такої земельної ділянки з користування відповідача та вчинення ним наступних дій щодо поновлення свого права в судовому порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр. Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктах 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому, питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Верховний Суд у своїй постанові від 18.05.2020 року по справі № 640/1440/19 вказав, що припинення права користування надрами в судовому порядку вказує на те, що, фактично, спір у цій справі передбачає позбавлення майнового права відповідача, а тому суди у цій справі повинні були перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень безпосередньо на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Як зазначено у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справа "ТОВ "Світ розваг" та інші проти України" (заява N 13290/11) в усталеній практиці Суду встановлено, що припинення дії дійсної ліцензії на здійснення господарської діяльності становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, і воно має розглядатись за другим абзацом цієї статті як захід з контролю за користуванням майном (див., наприклад, рішення у справі "Тре Тракторер АБ" проти Швеції" (Tre Traktцrer Aktiebolag v Sweden), заява N 10873/84, пункт 55; "Розенцвейг та Бондед Вархаус Лтд проти Польщі" (Rosenzweig and Bonded Warehouses Ltd v. Poland), заява N 51728/99, пункт 49; "Бімер С.А. проти Молдови" (Bimer S.A. v. Moldova), заява N 15084/03, пункт 51; "Megadat.com СРЛ проти Молдови" (Megadat.com SRL v. Moldova), заява N 21151/04, пункти 64 і 65; "Векони проти Угорщини" (Vekony v. Hungary), заява N 65681/13), пункти 29 і 30; " С.Ц. Антарес ОСОБА_2 та С.Ц. Трасроби С.Р. Л." (S.C. Antares Transport S.A. and S.C. Transroby S.R.L. v. Romania), заява N 27227/08, пункти 39 і 40).

Так, відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (заява N 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини у пункті 32 рішення по справі "Стреч проти Сполучного Королівства" ("Stretch v. the United Kingdom", заява N 44277/98).

Слід зазначити, що у практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Протоколу першого ЄКПЛ, а саме: (1) чи є втручання законним; (2) чи переслідує воно "суспільний інтерес"; (3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

В той же час, враховуючи, що наразі питання про законного власника/користувача спірних земельних ділянок, дозвіл на користування надрами якої є предметом спору у цій справі, вирішується в межах іншого судового провадження в цивільній справі, тому перевірка адміністративним судом усіх обставин щодо відповідності втручання в право особи - ФГ «Скала» на мирне володіння своїм майном (правами) в контексті практики ЄСПЛ до вирішення такої цивільної справи є неможливим. Крім того суд враховує, що оцінка тим питанням, які підлягають дослідженню судом у межах розгляду цивільної справи № 136/388/20, не може бути надана в межах розгляду цієї адміністративної справи, позаяк до компетенції адміністративних судів не відносяться приватно-правові спори, що стосуються права на майно (майнові права).

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України для зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду Липовецьким районним судом Вінницької області цивільної справи № 136/388/20 за позовом Фермерського господарства "Скала" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної служби геології та надр України про визнання недійними наказів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Керуючись статтями 236, 248, 256, 295, КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Фермерського господарства "Скала" адвоката Піпко А.М. про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження у адміністративній справі № 120/3107/20-а за позовом Державної служби геології та надр України до Фермерського господарства "Скала" про припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами зупинити до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду Липовецьким районним судом Вінницької області цивільної справи № 136/388/20 за позовом Фермерського господарства "Скала" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державної служби геології та надр України про визнання недійними наказів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження по цій справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.09.20.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович