Справа № 120/4165/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 вересня 2020 р. Справа № 120/4165/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Волинець В.М.,

представника позивача: не з"явився,

представника відповідача: Заводнюк І.М.,

третьої особи: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

до: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

про: скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницького області (далі - позивач) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу від 07.08.2020 року ВП № 61047363.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані протиправністю, на думку, позивача, постанови державного виконавця від 07.08.2020 року ВП № 61047363 про накладення штрафу на боржника в сумі 5100,00 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року в адміністративній справі № 120/3552/19-а. Позивач зазначає, що невиконання рішення суду в частині виплати перерахованих на користь пенсіонера ОСОБА_1 сум пенсії за період з липня 2012 по грудень 2017 року відбулося з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки кошти з Державного бюджету на ці цілі не були виділені. Позивач вважає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Також позивач вказує на те, що Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області добровільно здійснено перерахунок пенсії та вживаються дії (проводиться виплата пенсії) на виконання рішення суду в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, який діяв на дату набрання чинності судовим рішенням у справі № 120/3552/19-а та з урахуванням положень якого судове рішення вважалося виконаним. В той же час, на переконання позивача, скасування з 22.07.2020 року в судовому порядку п. 1, 2 Порядку № 649 не впливає на виконання судового рішення, ухваленого на користь ОСОБА_1 , оскільки правовідносини між сторонами виникли в період дії вказаного Порядку.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), призначено судове засідання на 28.08.2020.

Також, вказаною ухвалою додатково витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 61047363.

На виконання вимог суду від відповідача надійшли витребувані судом докази, а також відзив на позовну заяву від 27.08.2020 року, у якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що дії державного виконавця при прийняті оскаржуваної постанови, а також сама постанова від 07.08.2020 року про накладення штрафу є такою, що прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Зауважує, що оскільки боржником рішення Вінницького окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 120/3552/19-а в частині виплати перерахованих на користь пенсіонера ОСОБА_1 сум пенсії за період з липня 2012 по грудень 2017 року не виконано, тому державним виконавцем 07.08.2020 року було винесено постанову про накладення штрафу на боржника у відповідності до статей 63, 75 Закону України Про виконавче провадження. При цьому відповідач вважає, що посилання позивача на норми Порядку №649 є безпідставним, оскільки з 22.07.2020 року положення пунктів 1 та 2 Порядку №649 визнані нечинними в судовому порядку, а отже боржник зобов`язаний був виконати рішення суду, яке ухвалене на користь ОСОБА_1 , в повному обсязі.

Крім того, 27.08.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 . В обгрунтування клопотання зазначено, що рішення, яке буде прийняте в даній справі, може вплинути на права, свободи, інтереси стягувача по виконавчому провадженню №61047363, в межах якого винесена оскаржувана постанова, та в якому ОСОБА_1 являється стягувачем за виконавчим листом №120/3552/19-а, виданим 14.01.2020 Вінницьким окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 28.08.2020 року клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі третьої особи задоволено. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 . У зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 03.09.2020 року.

31.08.2020 року від третьої особи ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що вважає дії позивача неконституційними та протиправними. Вказує, що Конституційний Суд України з 28.08.2020 року зняв обмеження щодо мораторію на списання коштів Казначейською службою за рішеннями судів. Також зазначає, що рішення суду в справі №640/5248/19 ( щодо питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду згідно з Постановою КМУ №649 ) набуло законної сили 22.07.2020 року, а тому виконавче провадження має бути виконано , так як підстав для посилання позивача на Постанову КМУ № 649 більше немає.

У судове засідання 03.09.2020 року представник позивача не з"явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи.

Третя особа у судове засідання не з`явився, 31.08.2020 подав до суду пояснення, в яких, крім іншого, просив розгляд справи здійснювати без його участі, у зв`язку з тим, що на час розгляду справи він перебуватиме у відпустці.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на доводи відзиву на позов.

Статтею 268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи зазначені положення КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача та третьої особи.

Заслухавши усні пояснення представника відповідача, з`ясувавши доводи сторін та третьої особи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року в справі № 120/3552/19-а задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та доплату до пенсії за період з 01.07.2012 року до 31.12.2017 року виходячи з того, що підвищення до пенсії ОСОБА_1 за даний період повинно було складати 90% від грошового забезпечення 7286,90 грн., а не 80% від 7073,50 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України № 2262-ХІІ», згідно довідки №10794 від 31.05.2012 року.

14.01.2020 року судом в зазначеній справі видано виконавчий лист.

На підставі вказаного виконавчого документа, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. від 22.01.2020 року, відкрито виконавче провадження ВП № 61047363 щодо виконання судового рішення та надано боржнику строк ( протягом 10 робочих днів ) для надання відповіді та документального підтвердження щодо виконання рішення суду.

Зазначену постанову направлено позивачу 22.01.2020 року.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження ГУ ПФУ у Вінницькій області направлено лист від 05.02.2020 року з проханням зупинити виконавче провадження, оскільки ГУ ПФУ у Вінницькій області оскаржується в апеляційному порядку судове рішення на виконання якого видано виконавчий лист № 120/3552/19-а.

Постановою державного виконавця від 11.02.2020 року зупинено виконавче провадження.

Разом з тим, 22.05.2020 року ГУ ПФУ у Вінницькій області направлено на адресу державного виконавця лист № 0200/0802-5/22388 щодо виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, в якому зазначено, що ГУ ПФУ у Вінницькій області 06.05.2020 року добровільно виконано рішення суду в справі № 120/3552/19-а, яке набуло законної сили, з урахуванням Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого постановою КМУ №649 від 22.08.2018. Також вказано, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ у Вінницькій області проведено розрахунок розміру пенсії стягувача та донараховано стягувачу кошти в сумі 42007,96 за період з липня 2012 по грудень 2017, що підтверджується розрахунком на доплату. Зазначено, що виплата даних коштів буде проведена у відповідності до «Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року.

Як додаток до листа, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано перерахунок розміру пенсії стягувача, розрахунок на доплату пенсії та витяг з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, щодо внесення судової справи 120/3552/19-а від 05.12.2019 до зазначеного реєстру.

Відтак Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначено, що ним вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_1 .

Постановою від 10.06.2020 року поновлено виконавче провадження.

03.07.2020 року та 23.07.2020 року стягувач ОСОБА_1 звернувся до органу державної виконавчої служби із письмовими заявами, в яких, зокрема, повідомив про те, що пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визнано протиправними та нечинними в судовому порядку з 22.07.2020 року, а тому просив забезпечити виконання судового рішення у справі № 120/3552/19-а, а у випадку його невиконання просив накласти штраф на посадових осіб боржника.

29.07.2020 року на адресу органу пенсійного фонду надіслано вимогу державного виконавця №6725/2.3-22/2 від 29.07.2020 року щодо виконання рішення суду, зокрема надання документального підтвердження щодо виплати перерахованих коштів в строк до 06.08.2020 року.

Листом від 06.08.2020 за №0200-0802-5/35923 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року в справі № 120/3552/19-а добровільно виконане боржником ще 06.05.2020 року до відкриття виконавчого провадження, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок № 649).

Додатково зазначено, що на виконання рішення суду управлінням проведено розрахунок розміру пенсії, який станом на 01.07.2012 склав - 6040,07 грн., з 01.09.2012 - 6558,21 грн., також донараховано заборгованість в сумі 42007,96 грн., яка обліковується в реєстрі судових рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджує витяг про включення до реєстру.

Відтак боржник вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області вжито всіх можливих заходів у відповідності до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_1 .

Також наголошено, що скасування в судовому порядку з 22.07.2020 року положень пунктів 1 та 2 Порядку № 649 не впливає на виконання рішення щодо ОСОБА_1 , оскільки правовідносини між сторонами виникли в період дії вказаного Порядку №649.

Також судом з`ясовано, що сума заборгованості у розмірі 42007,96 грн. обліковується в Реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що підтверджується витягом про включення до Реєстру (реєстраційний номер рішення в реєстрі 57982).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. від 07.08.2020 року в рамках виконавчого провадження № 61047363 накладено на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штраф у розмірі 5100 грн., в зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин, і зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду

Не погоджуючись із винесеною постановою про накладення штрафу від 07.08.2020 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року в справі № 120/3552/19-а здійснено ГУ ПФУ у Вінницькій області в добровільному порядку ще 06.05.2020, з урахуванням Порядку № 649.

Окрім цього, позивач також посилається на правову позицію, викладену у рішеннях Верховного Суду від 24.01.2018 року в справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 року в справі № 814/2655/14, яка стосується того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Щодо вказаних доводів позивача суд зазначає наступне.

Встановлено, що на момент виконання позивачем рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2019 року в справі № 120/3552/19-а в частині виплати стягувачу донарахованих коштів в сумі 42007,96 грн. механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком № 649.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктом 4 Порядку № 649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктом 10 Порядку № 649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова від 07.08.2020 року про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. винесена відповідачем на підставі статей 63, 75 Закону № 1404-VIII саме із мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Так, частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин.

При цьому поважними в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим указом Президента України від 06.04.2011 р. № 384/2011, Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

В силу статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду в справі № 120/3552/19-а позивачем проведено розрахунок розміру пенсії, який станом на 01.07.2012 року склав 6040,07 грн., з 01.09.2012 6558,21 грн., донараховано заборгованість в сумі 42007,96 грн., виплата якої наразі дійсно не відбулась, оскільки така заборгованість включена до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Тобто наразі відсутні підстави стверджувати, що рішення суду не виконане взагалі. Фактично залишилась невиконаною лише частина цього рішення ( щодо виплати заборгованості ), стосовно якої існував окремий порядок його виконання.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що виконання рішення суду у справі № 120/3552/19-а в порядку черговості згідно Порядку № 649 є поважною причиною не своєчасної виплати платежу на користь стягувача, оскільки грошові кошти на виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії до цього часу не надійшли та не знаходяться на рахунках ГУ ПФУ у Вінницькій області. Фактичне у повному обсязі виконання судового рішення в даному випадку можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок коштів Державного бюджету.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Окрім того, така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 30.06.2015 року в справі № 21-1044а15, від 20.10.2015 року у справі № 21-2630а15, від 02.02.2016 року у справі № 21-5118а15, від 22.11.2016 року у справі № 21-1907а16, постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 року у справі № 814/2655/14.

У свою чергу, Порядок № 649 був прийнятий саме з метою врегулювання існуючої проблеми невиконання судових рішень органами Пенсійного фонду з підстав відсутності відповідного фінансового забезпечення.

У мотивувальній частині оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 07.08.2020 року та у відзиві на позов відповідач в обґрунтування своєї позиції зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року справі № 640/5248/19 залишено без задоволення апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Щодо вказаного суд зазначає таке.

Так, дійсно постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 року змінено, зокрема пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Відповідно до частини 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, до 22.07.2020 року Порядок № 649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись. У той же час, після 22.07.2020 року відшкодування невиплаченої суми заборгованості може бути здійснено лише за наявності для цього відповідних фінансових ресурсів, а тому визнання судовим рішенням нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 не може вважатися обставиною, що свідчить про невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам у сукупності з наведеними законодавчими нормами, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови про накладення штрафу, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів на рахунках боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. При цьому накладення штрафу на боржника та його стягнення у дохід держави в такому випадку жодним чином не захищає право особи (стягувача) на отримання тих же бюджетних коштів з Державного бюджету України.

За таких обставин суд вважає, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про накладення штрафу від 07.08.2020 року ВП № 61047363 в розмірі 5100 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Із матеріалів справи видно, що позивачем не понесено судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим відсутні підстави для вирішення даного питання.

Керуючись статтями 9,72-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Заводнюк І.М. про накладення штрафу від 07.08.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61047363.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

3-я особа: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складено 03.09.2020.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна