Справа № 380/3078/20
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3078/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивачів Горак Н.Я, Сталевич О.О.,

відповідача Хомик Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішеннь, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Львівській області), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просять:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 18.10.2019 №13-6845/16-19-СГ та від 18.10.2019 №13-6844/16-19-СГ;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо надання їм дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення ОСГ площею 2,00 га згідно раніше поданих клопотань на території Гостинцівської сільської ради.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог зазначили, що 20.09.2018 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,00 гектара для ведення особистого селянського господарства. Відповідачем 18.10.2019 видано накази №13-6845/16-19-СГ та №13-6844/16-19-СГ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. Відмова мотивована відсутністю погодження надання дозволу на розроблення документації органу місцевого самоврядування Гостинцівської сільської ради, відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 , рішення колегії Держземагенства від 14.10.2014 №2/1 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації від 10.02.2015 №13-0/06/-15. Позивачі вважають, що нормами Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку з чим звернулися до суду.

Відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що Гостинцівська сільська рада листом від 27.09.2019 №551 не погодила можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що зумовило відмову ГУ Держгеокадастру у Львівській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволів на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. З огляду на доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14, погодження органу місцевого самоврядування є обов`язковою передумовою надання такого дозволу. Окрім того, наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 13.05.2020 № 13-5786/16-20-С надано дозвіл Гостинцівській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Гостинцівської сільської ради Мостиського району орієнтовним розміром земельної ділянки 13,4681 га із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища. Вважає оскаржені накази правомірними.

Третя особа не скористалася своїм правом на подання пояснення щодо позову.

Ухвалою від 24.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 16.06.2020 подано відзив на позовну заяву (вх.№30040), клопотання про залучення третьої особи (вх.№30046) та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх.№30048).

Ухвалою суду від 30.06.2020:

- задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження;

- справу №380/3078/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження;

- замінено засідання для розгляду справи №380/3078/20 по суті підготовчим засіданням;

- залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гостинцівську сільську раду Мостиського району Львівської області.

Ухвалою від 15.07.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.08.2020.

Позивачами 14.08.2020 (вх.№40312) подано заяву про уточнення позовних вимог.

Позивачами 19.08.2020 (вх.№41057) подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 19.08.2020 у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову відмовлено.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачі 20.09.2019 звернулися із клопотаннями до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 гектара для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах Гостинцівської сільської ради.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області 18.10.2019 видано накази №13-6845/16-19-СГ та №13-6844/16-19-СГ про відмову позивачам у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відмови мотивовані відсутністю погодження надання дозволу на розроблення документації органу місцевого самоврядування Гостинцівської сільської ради, відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14, рішення колегії Держземагенства від 14.10.2014 №2/1 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації від 10.02.2015 №13-0/06/-15

Позивачами 01.11.2019 та 11.11.2019 скеровано колективні звернення до ГУ Держгеокадастру у Львівській області щодо перегляду клопотань.

Листом від 18.11.2019 Г-699/0-947/6-19 ГУ Держгеокадастру у Львівській області повідомило, що запропонована позивачами до відведення земельна ділянка належить до земель запасу та знаходиться на сільськогосподарських угіддях - пасовища. Тому такі земельні ділянки у відповідності до статті 34 ЗК України можуть надаватись громадянам в оренду для сінокосіння та випасання худоби.

Крім цього, відповідачем зазначено, що на запит ГУ Держгеокадастру у Львівській області Гостинцівська сільська рада листом від 27.09.2019 №551 не погодила можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходяться громадське пасовище та частково землі пайового фонду (приватна власність).

Позивачами 05.12.2019 та 30.01.2020 скеровано колективні звернення до голови Гостинцівської сільської ради щодо погодження надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, однак станом на час звернення до суду жодної відповіді від сільської ради позивачі не отримали.

Вважаючи накази ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 18.10.2019 №13-6845/16-19-СГ та №13-6844/16-19-СГ протиправними, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно до визначених статтею 122 ЗК України повноважень органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як встановлено судом, відповідь Гостинцівської сільської ради 27.09.2019 №551 на запит відповідача від 24.09.2019 №Б-9020/0-4162/0/37-19 містить інформацію про те, що під час проведення аудиту земель державної власності сільськогосподарського призначення, земельна ділянка (площа), щодо якої подані клопотання про розробку проекту землеустрою, значиться як громадське пасовище.

Позивачі заперечують цільове призначення земельної ділянки, на яку вони подавали клопотання, як «пасовище» та зазначають, що на момент подачі клопотань ділянка, на яку вони подавали клопотання, не мала кадастрового номера та знаходилась поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :10:000:0015.

З долучених позивачами до позовної заяви даних публічної кадастрової карти видно, що ділянці, щодо якої подані клопотання, присвоєно кадастровий номер 0:10:000:0029, цільове призначення якої - 16.00 землі запасу, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам.

ЗК України містить статтю 34, яка називається «Землі для сінокосіння і випасання худоби», відповідно до якої громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Суд зазначає, що норми даної статті передбачають лише можливість передачі конкретної земельної ділянки в оренду для сінокосіння і випасання худоби та право особи на отримання в оренду такої ділянки і не можуть звужувати та у будь-який інший спосіб впливати на права інших осіб, які бажають отримати земельну ділянку у власність чи оренду для інших цілей, передбачених законодавством.

Щодо позиції ГУ Держгеокадастру про обов`язковість погодження органами місцевого самоврядування надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15, суд зазначає таке.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, яке відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством (підпункт 12 пункту 4 Положення).

Відповідно до Доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішенням колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 з 15.10.2014 запроваджено обов`язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпоряджання землями сільськогосподарського призначення державної власності шляхом обов`язкового направлення на розгляд місцевих рад на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації з землеустрою відповідних погоджень.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на таке.

Наказом Держземагенства України від 15.10.2014 № 328 введено в дію ряд рішень колегії Держземагенства України від 14.10.2014, в тому числі рішення №2/1.

Відповідно до рішення колегії Держземагенства України №2/1:

2. Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення:

зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

2.4. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин.

Системний аналіз положень рішення колегії Держземагенства України №2/1 дає підстави стверджувати, що підставою відмови заявнику може бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (частина сьома статті 118 та частина третя статті 123 ЗК України) та які надійшли у десятиденний строк. За відсутності мотивованих заперечень ГУ Держземагенства повинен забезпечити розгляд клопотання у встановленому порядку.

Самі по собі доручення Віце-прем`єр-міністра України від 08.10.2014 №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом, на час розгляду відповідачем клопотань позивачів, до ГУ Держгеокадастру у Львівській області надійшла відповідь Гостинцівської сільської ради від 27.09.2019 №551 на запит відповідача від 24.09.2019 №Б-9020/0-4162/0/37-19, в якій зазначено, що під час проведення аудиту земель державної власності сільськогосподарського призначення, земельна ділянка (площа) щодо якої подані клопотання про розробку проекту землеустрою зазначена, як громадське пасовище. Цією ж відповіддю Гостинцівська сільська рада заперечує щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Суд зазначає, що законною підставою відмови заявнику можуть бути лише мотивовані заперечення органу місцевого самоврядування, які передбачені виключно законом (частина 7 статті 118 ЗК України).

Суд вважає, що відповідачем не було надано оцінки заперечень Гостинцівської сільської ради від 27.09.2019 №551 на розробку проекту землеустрою на предмет їх вмотивованості.

Наявні у матеріалах справі докази свідчать про цільове призначення земельної ділянки, щодо якої позивачі зверталися з відповідними клопотаннями: 16.00 землі запасу, які не надані у власність або у користування громадянам чи юридичним особам.

Водночас відповідачем та третьою особою не надано, а судом не здобуто доказів того, що така земельна ділянка належить до земель з цільовим призначенням - пасовища.

Щодо доводів відповідача про те, що наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 13.05.2020 № 13-5786/16-20-С надано дозвіл Гостинцівській сільській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Гостинцівської сільської ради Мостиського району орієнтовним розміром земельної ділянки 13,4681 га із цільовим призначенням - для створення громадського пасовища, то суд зазначає, що вказаний наказ відповідачем прийнято вже після звернення позивачів до суду і такий не існував на момент розгляду звернень позивачів і прийняття оскаржених наказів.

Таким чином, наказ ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 13.05.2020 № 13-5786/16-20-С не був та не міг бути підставою для прийняття оскаржених наказів.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення ОСГ площею 2.00 га кожному згідно раніше поданих заяв на території Гостинцівської сільської ради..

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку рішенням (наказам) відповідача від 18.10.2019 №13-6845/16-19-СГ та від 18.10.2019 №13-6844/16-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення ОСГ площею 2.00 га згідно раніше поданих заяв на території Гостинцівської сільської ради, суд дійшов висновку, що вони не відповідають критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України до такого роду рішень, зокрема без дотримання принципу обгрунтованості та вимогам ЗК України, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги, тому така також підлягає до задоволення шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивачів про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га кожному на території Гостинцівської сільської ради з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Львівській області понесені позивачами судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого відповідно до квитанцій: від 15.04.2020 № ПН1076 на суму 840 грн 80 к., від 15.04.2020 № ПН1069 на суму 840 грн 80 к.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (село Гостинцеве, Мостиський район, Львівська область, 81322, РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (проспект Чорновола, місто Львів, 79019, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області (вул. Центральна, 4, с. Гостинцеве, Мостиський район, Львівська обл., ) про визнання протиправним та скасування рішеннь, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (проспект Чорновола, місто Львів, 79019, ) від 18.10.2019 №13-6845/16-19-СГ та від 18.10.2019 №13-6844/16-19-СГ.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (село Гостинцеве, Мостиський район, Львівська область, 81322, РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2.00 га кожному на території Гостинцівської сільської ради з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (село Гостинцеве, Мостиський район, Львівська область, 81322, РНОКПП НОМЕР_1 ) 840 (вісімсот сорок) грн 80 к. судових витрат.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (пр. В.Чорновола, 4, м. Львів, 79019, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 840 (вісімсот сорок) грн 80 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року.

Суддя О.П. Хома