Справа № 229/1934/20
Суддя: Гонтар А. Л.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 229/1934/20
Номер провадження 2-а/229/20/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2020 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л., при секретарі Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Зайцевої Таїсії Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду 28 квітня 2020 року з адміністративним позовом до Інспектора 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Зайцевої Таїсії Олегівни, в якому просить суд поновити йому строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 702848 від 15.10.2019 року та справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він ОСОБА_1 , 15.10.2019 року приблизно о 14:22 год. керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Краматорськ по вул. Паркова, біля буд. 18, при цьому, рухаючись в межах смуги, яка призначена для транспортних засобів загального призначення. На смугу для маршрутних транспортних засобів він не виїжджав. Так, автомобіль, яким він керував, був зупинений інспектором патрульної поліції, яка почала стверджувати, що він порушив правила дорожнього руху, а саме, що він здійснював рух по дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожнім знаком 5.8, чим порушив п. 17.1. ПДР України, за що ч. З ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у зв`язку із чим, було складено постанову на накладено адміністративний штраф в розмірі 510 грн.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. З ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 702848 від 15.10.2019 року підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, інспектор поліції, яка розглянула справу про адміністративне правопорушення не представилася та не роз`яснила йому права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268,287-289, 307,308 КУпАП.

Позивач не перетинав смугу для маршрутних транспортних засобів та не порушував п. 17.1 ПДР України, про що і зазначив працівнику патрульної поліції, але інспектором було відмовлено в наданні доказів порушення ним ПДР. Так, інспектор не взяла до уваги його пояснення,в яких він зазначив , що не згоден з вказаними в постанові поліцейського патрульної поліції фактами. Винним себе не визнає, ПДР не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених правил . Таким чином, вважає, що твердження поліцейського про порушення ним вимог ПДР України є лише її суб`єктивною думкою та припущенням, яке не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.4).

Відповідач до Інспектор 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенант поліції Зайцева Таїсія Олегівна в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суду було надано відзив з запереченнями на позовну заяву із схемою розташування дорожніх знаків, встановлених для запобігання руху смугою для маршрутних транспортних засобів та організацією дорожнього руху на ділянці від перехрестя бульвару Краматорського з вул. Парковою та перехрестя вул. Ювілейної з вул. Парковою у м. Краматорськ Донецької області; лазерним носієм DVD-R із 2-ма відеофайлами із фіксацією факту вчинення правопорушення , яке було зареєстровано відео реєстраторами поліцейського; копією поштових відправлень БПП в м. Краматорськ та м. Слов`янськ за 16.10.2019 року. Вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки оскаржувана ним постанова винесена правомірно, на законних підставах та є такою, що скасуванню не підлягає, оскільки винесена з дотриманням вимог чинного законодавства. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9 КАС України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Судом встановлено, що інспектором 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Зайцевою Таїсією Олегівною постановою серії ДПО18 № 702848 від 15 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП України, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно п. 17.1 на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі.

Наведена постанова була винесена відповідачем внаслідок встановленого порушення позивачем вимог п. 17.1 ПДР України, а саме 15 жовтня 2019 року о 14 годині 22 хвилин в м. Краматорську по вул. Паркова біля будинку № 8 водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG (власник), номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на дорозі зі смугою для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8 додаток: «Дорога із смугою для руху маршрутних ТЗ», чим створив суттєву перешкоду для руху маршрутних ТЗ, та порушив п. 17.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Частиною 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до вимог статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За приписами частини другої статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених частинами 1, 2 , 3, 5 і 6статті 121 КУпАП України.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N1408/27853, затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно до п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем надано відзив. У відзиві вказано, що під час патрулювання 15.10.2019 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Зайцевою Т.О. було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, н.з. НОМЕР_1 , в м. Краматорськ на вул. Парковій біля б. 18 здійснив рух по дорозі зі смугою для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8. ПДР України «Дорога зі смутою для руху маршрутних т.з.», чим створив суттєву перешкоду для руху маршрутних т.з., чим порушив п. 17.1. ПДР України. Після зупинки транспортного засобу, поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Водій виконав законну вимогу поліцейського.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п 17.1. ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення (далі - Постанова) щодо водія ОСОБА_1 . Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Зайцева Т.О. винесла постанову за ч. 3 ст. 122 КУпАП та наклала стягнення на правопорушника в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень, відповідно до санкції статті.

Жодного клопотання або пояснення з боку позивача в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення подано не було, не зважаючи на те, що це його право було роз`яснено поліцейськими патрульної поліції.

Також позивач скористався наданими йому правами, що передбачені ст. 268 КУпАП, а саме - ним було подано позов до Дружківського міського суду Донецької області про оскарження постанови, що чітко свідчить про те, що право на оскарження постанови також використано ним в повному обсязі.

Згідно зі ст. 33 КУпАП. при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому вважають,що стягнення було накладено правомірно.

Поліцейський виконав вимоги ст. 280 КУпАП, а саме, з`ясував що було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що правопорушник підлягає адміністративній відповідальності. Підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу - відсутні.

Також, відповідно до п. 5 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. З чого вбачається, що поліцейський патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс постанову.

Разом з тим, відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис, яким зафіксовано порушення, але посилання на здійснення відеофіксації порушення оскаржувана постанова не містить. Так, у пункті 8 постанови стоїти прочерк.

Отже, у розумінні ст.251 КУпАП зазначений відеозапис з відео реєстратора патрульної поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, у п. 8 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 15 жовтня 2019 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 246, 251, 256, 268, 276, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 21, 72-78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Зайцевої Таїсії Олегівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №702840 від 15 жовтня 2020 року, винесену інспектором 1 взводу 3 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Зайцевою Таїсією Олегівною, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено у нарадчій кімнаті 03 вересня 2020 року.

Суддя Дружківського міського

суду Донецької області: А.Л. Гонтар