Справа № 460/4211/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2020 року м. Рівне №460/4211/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.Є. Махаринця розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ"
про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (стягувача у відповідному виконавчому провадженні).

Згідно з позовною заявою вимоги ґрунтуються на тому, що 04.06.2020 позивач дізнався про існування постанови про відкриття виконавчого провадження №61746191 щодо нього. Позивач вказує на протиправність такої постанови, оскільки в порушення норм статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець відкрив виконавче провадження не за місцем проживання боржника; відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження без належних доказів, що в межах території виконавчого округу м.Київ наявне майно, що належить боржнику, та не врахував, що місцем реєстрації позивача боржника є місто Рівне, Рівненської області.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Вказує, що під час підготовки до розгляду справи ним були понесені витрати на залучення спеціаліста у галузі права для написання позовної заяви та вчинення інших процесуальних дій, орієнтований розмір яких складає 5000,00 грн. Зазначає, що вказані витрати підтверджуються копією договору про надання юридичних послуг, актом виконаних робіт та прибутковим касовим ордером.

Відповідач 13.08.2020 подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що при відкритті виконавчого провадження приватним виконавцем не було порушено приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому документі - виконавчому написі №5265 від 30.03.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_1 . За наведеного, у спірному випадку у виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання. З підстав наведених у відзиві, відповідач просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Разом з відзивом відповідачем на офіційну електронну адресу суду направлено заяву про залишення позову без розгляду, оскільки позивачем пропущений 10-денний строк звернення до суду.

З приводу поданого клопотання суд зазначає, що воно не підлягає до задоволення, адже відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID - 19), строки на звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, позивачем не пропущений строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Третя особа, у строк встановлений судом, письмових пояснень до суду не направляла.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, наведені в заявах по суті, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Згідно з відміткою у паспорті позивача про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_1 з 24.01.2014 і по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

07.04.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61746191 щодо виконання виконавчого документа: виконавчого напису №5265 від 30.03.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості в розмірі 17480,00 грн. Боржником визначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . його адресу зазначено як: АДРЕСА_3 .

Цією ж постановою з боржника стягнуто виконавчий збір 1748 грн.

07.04.2020 Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною в межах виконавчого провадження №61746191 винесено також постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт коштів боржника, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Усі постанови були направлені та вручені позивачу особисто за адресою: АДРЕСА_4 .

Як свідчать документи виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження адресувалась позивачу як за адресою: АДРЕСА_3 так і за адресою: АДРЕСА_4 .

З досліджених судом документів виконавчого провадження, встановлено, що у виконавчому написі №5265 від 31.03.2020, виданому приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, вказано адресу реєстрації позивача: АДРЕСА_4 , а також місце проживання: АДРЕСА_3 . Місце народження і місце роботи вказано: «не відомо». Разом з тим, договір про надання кредиту і усі додатки до нього, на підставі яких приватним нотаріусом видано відповідний виконавчий напис, містять виключно одну адресу позивача, а саме: АДРЕСА_2 .

Окрім того, відповідно до довідки з військової частини НОМЕР_2 позивач з 20.12.2019 по даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановленні Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих написів нотаріусів (пункт 3 частини першої статті 3 Закону).

За пунктом 1 частини першої статті 26 згаданого Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої цієї статті, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

За частиною п`ятою цієї ж статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

В силу ж вимог частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Крім того, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016.

Частиною другою статті 25 цього Закону передбачено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз змісту вказаних вище норм права дозволяє прийти до висновку про те, що приватний виконавець приймає виконавчий документ та відкриває виконавче провадження з метою його примусового виконання виключно за тієї умови, якщо місце проживання, перебування боржника фізичної особи та місцезнаходження боржника юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому такий приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII від 02.06.2016 визначено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до інформації, отриманої судом з Єдиного реєстру приватних виконавців (https://erpv.minjust.gov.ua/#/search-private-performer) виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни є м. Київ.

Разом з тим, як достеменно встановлено судом, з 24.01.2014 і по тепер зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_2 .

При цьому, будь-які докази на підтвердження того, що станом на момент прийняття спірної постанови місце проживання, перебування позивача було зареєстроване на території м.Києва, або що останній мав майно на території м.Києва, учасниками справи не надані та судом в ході розгляду справи не здобуті.

Навпаки, як свідчать матеріали виконавчого провадження №61746191, приватному виконавцю було достеменно відомо, що боржнк проживає у м.Рівне, позаяк саме за такою адресу йому направлялась та ним отримувалась кореспонденція.

Ні майна, ні банківських рахунків боржниці у межах м.Києва не виявлено.

За таких обставин, оскаржувана постанова від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження №61746191 прийнята відповідачем із порушенням приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 та статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016, оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування, роботи боржника - фізичної особи (позивача) або місцезнаходженням його майна.

Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.

Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірної постанови, а тому таке рішення приватного виконавця є такими, що винесене з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені законом, а саме з порушенням правил підвідомчості.

За наведеного, спірна постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню у повному обсязі.

З приводу вимоги позивача щодо вирішення питання про судові витрати суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із частиною третьою статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Аналіз наведеної норми права вказує, що нею визначено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у статтях 134, 135, 137, 138 КАС України, зокрема:

1. витрати на професійну правничу допомогу (стаття 134 КАС України);

2. витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (стаття 135 КАС України);

3. витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (стаття 137 КАС України);

4. витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (стаття 138 КАС України).

Крім того, слід наголосити, що встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

У позовній заяві позивач зазначає, що сума понесених ним витрат по підготовці до розгляду справи становить 5000,00 грн. При цьому, як слідує зі змісту позовної заяви вказані витрати позивач відносить до категорії витрат, передбачених пунктом п`ятим частини третьої статті 133 КАС України «витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи».

Відповідно до частини першої статті 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано суду:

- копію договору про надання юридичних послуг №04/06 від 04.06.2020, укладеного між спеціалістом в галузі права фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Виконавець), що діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ОСОБА_1 (Замовник).

- акт приймання-передачі надання послуг №1 до договору про надання юридичних послуг №04/06 від 04.06.2020.

Відповідно до підпункту 1.1 даного Договору в порядку та на умовах визначених цим Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з підготовки процесуальних документів до Рівненського окружного адміністративного суду щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61746191.

Підпунктом 1.2 цього ж Договору передбачено, що на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг відповідно до умов цього Договору складається акт.

Відповідно до підпункту 2.1 договору про надання юридичних послуг №04/06 від 04.06.2020 послуги надаються Виконавцем Замовнику шляхом: усного та письмового консультування; складання проектів необхідних процесуальних документів, претензій, клопотань, та позовних заяв; надання послуг щодо захисту інтересів Замовника в органах судової влади (представництва Замовника в загальних та господарських судах України).

Згідно із підпунктом 5.1 зазначеного Договору Замовник здійснює оплату за цим Договором в безготівковій формі дорученням на поточний рахунок Виконавця або іншим визначеним сторонами способом в тому числі шляхом здійснення готівкового платежу.

Відповідно до акту приймання-передачі надання послуг № 1 від 03.06.2020 до Договору про надання юридичних послуг № 03/06 від 03.06.2020 спеціаліст в галузі права фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Виконавець), що діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з однієї сторони та ОСОБА_1 (Замовник) з іншої сторони склали цей акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг № 04/06 про наступне:

1. Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги щодо юридичної консультації, підготовлення та передачі до суду процесуальних документів щодо визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61746191.

2. Вартість послуг Виконавця за цим Актом складає 5000,00 (п`ять тисяч) грн. Розрахунок вартості: проведення усної консультації - 1 години (1000,00 грн.); аналіз документів справи - 1 година (1000,00 грн.); підготовка позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження №61746191 - 3 годин (3000,00 грн.).

На підтвердження проведеної оплати позивачем також було надано:

- копію прибуткового касового ордера № 76 від 04.06.2020 відповідно до якого фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв від ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 5000,00 грн. на підставі договору про надання юридичних послуг № 04/06;

- копію диплома спеціаліста серії НОМЕР_3 від 30 червня 2003 року відповідно до якого ОСОБА_2 закінчив у 2003 році Національну юридичну академію України імені ОСОБА_3 і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.

Враховуючи, що понесені витрати у розмірі 5000,00 грн. позивач відносить до категорії витрат, передбачених пунктом п`ятим частини третьої статті 133 КАС України, а саме «витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи», суд проаналізував подані позивачем документи на підтвердження таких витрат в контексті норм Кодексу адміністративного судочинства України, яким врегульовані питання щодо компенсації стороні витрат, пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи та дійшов висновку, що фактично позивачем заявлено вимогу про компенсацію витрат на правничу допомогу. За таких обставин, на думку суду, до вказаних правовідносин слід застосовувати відповідні норми Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовані питання саме компенсації стороні витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз вищенаведених норм вказує, що Кодексом адміністративного судочинства не передбачено компенсацію витрат на професійну правничу допомогу спеціаліста (фахівця) у галузі права, а тому такі витрати не відшкодовуються.

Як вже встановлено судом позивач уклав договір про надання юридичних послуг зі спеціалістом в галузі права фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , який діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також долучив до матеріалів справи копію диплома спеціаліста відповідно до якого останній закінчив у 2003 році Національну юридичну академію України імені ОСОБА_3 і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.

На підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що ОСОБА_2 з 28 жовтня 2010 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює такі види діяльності: Код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права (основний); Код КВЕД 70.21 Діяльність у сфері зв`язків із громадськістю; Код КВЕД 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування.

Однак, доказів того, що ОСОБА_2 є адвокатом та має право на здійснення адвокатської діяльності позивачем не надано. В Єдиному реєстрі адвокатів відомості про ОСОБА_2 , як адвоката також відсутні.

За таких обставин, враховуючи те, що Кодексом адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи і до такого переліку не входять витрати на професійну правничу допомогу спеціаліста (фахівця) у галузі права, у зв`язку з чим такі витрати не відшкодовуються та, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази надання професійної правничої допомоги позивачу адвокатом, суд дійшов висновку, що в задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат по підготовці до розгляду справи у розмірі 5000,00 грн. слід відмовити.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (02002, місто Київ, вулиця Окіпної Раїси, 4-А, офіс 74-А, РНОКПП ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (49004, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Якова Самарського, будинок, 12А, ), - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 07.04.2020 про відкриття виконавчого провадження №61746191, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною при примусовому виконанні виконавчого напису №5265, виданого 30.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В.

В задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення витрат по підготовці до розгляду справи у розмірі 5000,00 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 03 вересня 2020 року.

Суддя Д.Є. Махаринець