Справа № 500/1651/20
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1651/20

03 вересня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Шаблій Ю.П., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Кривої І.І., представника відповідача - Нацюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування відмови від 05.04.2020 №1900-0321-9/4203 та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене в листі №1900-0321-9/4203 від 05.04.20 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 17 вересня 2019 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, листом відповідач позивачці відмовив у призначенні даної пенсії, у зв`язку із недостатнім страховим стажем. Відмова аргументована тим, що до страхового стажу не зараховано роки роботи на посаді обліковця-прийомщика молока від населення в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області за період з 01.08.1996 по 30.04.2000, оскільки під час перевірки, проведеної щодо достовірності факту роботи не пред`явлено первинних документів, які б підтверджували факт роботи на цій посаді. А тому, підстав для зарахування даного періоду роботи до страхового стажу немає.

Також, відповідачем до страхового стажу не враховано повністю робота в 1995 році в колгоспі імені К. Маркса в с. Пробіжна.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, вказує на те, що для підтвердження роботи в спірний період додана довідка №65, видана 03.05.2000 Пробіжнянською сільською радою Чортківського району, якою стверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області на посаді обліковця-прийомщика молока від населення. Також, трудовою книжкою та відповідними довідками стверджується про безперервну роботу ОСОБА_1 в колгоспі імені К. Маркса в період з 01 січня 1986 року по 30 червня 1996 року.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив її право на призначення такої пенсії відповідно до вимог ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою суду від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 03.09.2020.

Відповідачем до суду подано 27.07.2020 відзив на позовну заяву, в якому наведені заперечення проти позовних вимог, згідно яких зазначено, що відповідно до поданих позивачем документів на момент звернення за призначенням пенсії загальний страховий стаж позивача складає 22 роки 04 місяці 11 днів (в тому числі роки, в яких не відпрацьовано встановленого господарством мінімуму трудоднів, за фактичною тривалістю у 1995 році), що є не достатнім для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 0.08.2020 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що при обчисленні страхового стажу в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової діяльності в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Проте, відповідачем не додано доказів, що в 1995 році позивачем без поважних причин не виконано встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Також, позивач подала до суду 06.08.2020 заяву про зміну предмета позову в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене в листі №1900-0321-9/4203 від 05.04.20 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 18 вересня 2019 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо заявлених позовних вимог та просила відмовити в задоволенні позову, з підстав, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника відповідача, показання свідка, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.12.2019 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 105.04.2020 №1900-0321-9/4203 відмовлено їй у призначенні пенсії, зазначивши, що загальний страховий стаж заявника складає 22 роки 04 місяці 11 днів (в тому числі роки, в яких не відпрацьовано встановленого господарством мінімуму трудоднів, за фактичною тривалістю у 1995 році), що є меншим за необхідний, а отже для призначення пенсії за віком підстав немає.

Відповідач у листі щодо відмови у призначенні пенсії вказує, що за результатами перевірки, проведеної начальником відділу контрольно- еревірочної роботи №4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо достовірності факту роботи згідно наданої довідки №65 від 03.05.2000, видана Пробіжнянською сільською радою в Пробіжнянській сільській раді на посаді обліковця-прийомщика молока з 01.08.1996 по 30.04.2000, встановлено, що первинних документів, а саме - розпорядження голови Пробіжнянської сільської ради про прийом на роботу на посаду обліковця-прийомщика молока від населення від 01.08.1996 року №15 та про звільнення з роботи з посади обліковця-прийомщика молока №6 від 30.04.2000року під час перевірки не представлено. А тому, підстав для зарахування даного періоду роботи до страхового стажу немає.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Зі змісту ст. 22 Конституції України випливає, що конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV право на призначення пенсії за віком мають жінки 1961 р.н. і старші після досягнення ними 59 років які народилися з 1 квітня до 30 вересня 1960 року та за наявності страхового стажу з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 не менше 26 років.

Згідно п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, згідно п.п.3) п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком Пенсійним фондом при прийнятті оскарженого рішення від 05.04.2020 до страхового стажу не враховано період роботи в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області на посаді обліковця-прийомщика молока з 01.08.1996 по 30.04.2000.

Відповідач зазначає, що за результатами перевірки, проведеної начальником відділу контрольно-перевірочної роботи №4 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо достовірності факту роботи згідно наданої довідки №65 від 03.05.2000, видана Пробіжнянською сільською радою в Пробіжнянській сільській раді на посаді обліковця-прийомщика молока з 01.08.1996 по 30.04.2000, встановлено, що первинних документів, а саме - розпорядження голови Пробіжнянської сільської ради про прийом на роботу на посаду обліковця-прийомщика молока від населення від 01.08.1996 №15 та про звільнення з роботи з посади обліковця-прийомщика молока №6 від 30.04.2000 під час перевірки не представлено.

Під час перевірки інших первинних документів, які б підтверджували факт роботи з 01.08.1996 по 30.04.2000 не пред`явлено.

При цьому, як випливає із матеріалів справи, позивачем для підтвердження роботи в спірний період додана довідка №65, видана 03.05.2000 Пробіжнянською сільською радою Чортківського району, відповідно до якої, ОСОБА_1 дійсно працювала в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області на посаді обліковця-прийомщика молока від населення. Прийнята на посаду обліковця-прийомщика з 1 серпня 1996 року (розпорядження голови сільської ради №15 від 01.08.1996). Звільнена з посади обліковця-прийомщика 30 квітня 2000 року (розпорядження голови сільської ради №6 від 30.04.2000) (аркуш справи 27).

Також, факт роботи у спірний період в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області на посаді обліковця-прийомщика молока також підтвердила допитана в якості свідка - ОСОБА_2 , яка працювала в спірний період в Пробіжнянській сьльській раді Чортківського району Тернопільської області разом із позивачкою.

Враховуючи зазначене, суд не погоджується з позицією відповідача про незарахування позивачу в загальний стаж роботи період з 01.08.1996 по 30.04.2000, оскільки той факт, що у вищезазначені періоди, позивач працювала в Пробіжнянській сільській раді Чортківського району Тернопільської області на посаді обліковця-прийомщика молока, підтверджується довідкою №65 Пробіжнянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області та показаннями свідка.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що первинних документів, а саме - розпорядження голови Пробіжнянської сільської ради про прийом на роботу на посаду обліковця-прийомщика молока від населення від 01.08.1996 №15 та про звільнення з роботи з посади обліковця-прийомщика молока №6 від 30.04.2000 під час перевірки не представлено, виходячи з наступного.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи довідці. Відсутність розпоряджень голови за наявності належним чином оформленої довідки Пробіжнянської сільської ради, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також, суд зазначає, що відповідачем до страхового стажу не враховано повністю робота в 1995 році в колгоспі імені К. Маркса в с. Пробіжна. Зокрема, згідно розрахунку для призначення пенсії за 1995 рік враховано 2 місяці та 11 днів роботи (аркуш справи 26).

Щодо цього спірного періоду, суд зазначає наступне.

Як випливає із трудової книжки колгоспника № НОМЕР_1 , позивач після декретної відпустки працювала в колгоспі імені К. Маркса в с. Пробіжна з 1986 року 1996 рік (аркуш справи 19).

Також, відповідно до довідкою Пробіжнянської сільської ради №2026 від 09.12.2019 ОСОБА_1 з 01 січня 1986 року по 30 червня 1996 року працювала в ААГ «Пробіжнянське» (аркуш справи 20).

Колгосп імені К. Маркса Чортківського району Тернопільської області (село Пробіжна) 01 лютого 1996 року перейменований в ААГ «Пробіжнянське», що підтверджується довідкою Пробіжнянської сільської ради від 09.12.2019 №2025.

Згідно цієї ж довідки, документи колгоспу імені К. Маркса, ААГ «Пробіжнянське» зберігаються в Пробіжнянській сільській раді відповідно до розпорядження голови Чортківської РДА №121 від 28.02.2005 і №450 від 23.07.2010 (аркуш справи 21).

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що трудовою книжкою та відповідними довідками підтверджується безперервна робота ОСОБА_1 в колгоспі імені К. Маркса в період з 01 січня 1986 року по 30 червня 1996 року.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, позивачем не відпрацьовано встановленого господарством мінімуму трудоднів, за фактичною тривалістю у 1995 році, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 56 «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Суд зазначає, що відповідачем ненадано доказів, що в 1995 році позивачем без поважних причин не виконано встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

А тому, період роботи позивача у в колгоспі імені К. Маркса в с. Пробіжна за 1995 рік слід враховувати повністю незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв чи виконання встановленого мінімуму трудової участі.

Відповідно до статті 26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини (60 років), право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року після досягнення ними віку 59 років.

В ході судового розгляду судом встановлено, що позивачка до відповідача звернулась із заявою - 16 грудня 2019 року, на момент звернення їй виповнилося 59 років.

Загальний стаж роботи позивачки становить більше 26 років і відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона має право на призначення пенсії по віку.

Згідно із ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки, вона звернулась до відповідача 16.12.2019, тому пенсія за віком має бути призначена з моменту досягнення пенсійного віку, тобто з 18 вересня 2019 року.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 вказаної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладене в листі №1900-0321-9/4203 від 05.04.20 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 18 вересня 2019 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, а сме: судовий збір за подання адміністративного позову в сумі 840 грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місцезнаходження/місце проживання с. Пробіжна,Чортківський район, Тернопільська область,48520 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2

відповідач:

-Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області місцезнаходження/місце проживанняМайдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769;

Головуючий суддя Осташ А.В.