Справа № 380/4187/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/4187/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

01 вересня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Сільник Н.Є.

за участю:

представника відповідача - Шамборського А.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву Львівського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку звернення до суду та заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 138187, 37 грн.

Ухвалою судді від 09.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

08.07.2020 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. Заяву мотивує тим, що 20.03.2019 наказом ГУ НП у Львівській області № 154 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. 19.03.2020 ГУ НП у Львівській області повідомило Львівський державний університет внутрішніх справ про звільнення відповідача. Відповідний лист позивач отримав 24.03.2020, отже саме з цієї дати розпочався перебіг строку звернення до суду. У подальшому цей строк було продовжено на підставі п. 3 розділу VІ Прикінцевих положень КАС України. Просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити позивачу строк звернення до суду з цим позовом.

21.07.2020 від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом. Вказує, що його звільнено зі служби в поліції 19.03.2019, відтак саме з цього часу розпочався перебіг строку звернення до суду з цим позовом. Стверджує, що доводи позивача про те, що перебіг строку розпочався з моменту повідомлення ГУ НП у Львівській області позивача про його звільнення не заслуговують уваги. Зазначив, що відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 261 ГУ НП у Львівській області повинно було повідомити позивача невідкладно, відтак строк звернення до суду розпочався саме з моменту звільнення відповідача зі служби в поліції, а не з часу повідомлення ГУ НП у Львівській області позивача. Враховуючи вищенаведене, позивачем пропущено строк звернення до суду ще задовго до запровадження по усій території України карантину. Просив залишити позовну заяву без розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач та його представник заяву про залишення позовної заяви без розгляду підтримав, просив задовольнити.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі у розмірі 138187, 37 грн.

Суд встановив, що 19.08.2013 між Львівським державним університетом внутрішніх справ, ГУ МВС України у Львівській області та ОСОБА_1 було укладено договір № 41/ПС/2013 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Підпунктом 2.3.6 цього Договору визначено, що особа зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів МВС по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затверджуваним розрахунком.

Підстави для відшкодування фактичних витрат на підготовку визначені у розділі 3 відповідного Договору.

20.03.2019 наказом Львівського державного університету внутрішніх справ від № 154 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі п. ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Із змісту наявного у матеріалах справи розрахунку слідує, що сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Львівському державному університеті внутрішніх справ становить 138187, 37 грн.

Згідно із частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, спір виник з приводу відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвело до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із утриманням у навчальному закладі, а тому даний спір стосується проходження відповідачем публічної служби, навіть якщо притягнення особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувалося після звільнення особи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої палати Верхового Суду від 05.12.2018 у справі №818/1688/16, у якій вона відступила від висновків, викладених у постановах від 10.04.2018 у справі № 533/934/15-ц, від 20.06.2018 у справі № 815/5027/15, 03.10.2018 у справі № 755/2258/17.

Враховуючи наведене, дана справа відноситься до категорії справ для яких частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлений місячний строк звернення до суду.

Таким чином, перебіг місячного строку звернення до суду з цим позовом розпочався 21.03.2019 (наступний день після звільнення відповідача) та закінчився 22.04.2019 (наступний робочий день).

До суду Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся 26.05.2020 (дата подачі позовної заяви з додатками у поштове відділення), тобто більше ніж через рік після звільнення відповідача.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду як на підстави пропуску строку звернення до суду посилається на те, що йому стало відомо про звільнення відповідача лише 24.03.2020, а саме з моменту отримання листа ГУ НП у Львівській області від 19.03.2020 №1189/01/13-2020.

Суд зазначає, що якщо припустити, що дійсно позивач дізнався про звільнення позивача лише 24.03.2020, то строк звернення до суду з цим позовом закінчився 24.04.2020.

Однак, як вже було встановлено судом, до суду Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся 26.05.2020, тобто через два місяці, що свідчить про пропуск позивачем місячного строку звернення до суду з цим позовом.

Зважаючи на вищенаведене, суд зазначає, що факт пропуску місячного строку звернення встановлено судом як з моменту звільнення відповідача так і з часу повідомлення ГУ НП у Львівській області позивача.

Як на підставу пропуску місячного строку звернення до суду з цим позовом після повідомлення ГУ НП у Львівській області про звільнення відповідача зі служби в поліції, позивач посилається на те, що по всій території України було запроваджено карантин, тому строки звернення до су продовжено на час карантину.

Втім, суд не приймає зазначені доводи позивача до уваги, оскільки відповідно до ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У даному випадку позивач не вживав жодних заходів щодо звернення до суду з цим позовом, оскільки з ти чи інших причин позивач не звертався до суду більше одного року та двох місяців.

Суд наголошує, що неналежна взаємодія державних органів під час виконання наданих їм повноважень свідчить про порушення внутрішніх процедур обміну інформацією, а не слугує підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду.

Жодних інших поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, судом не встановлено.

Суд зазначає, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі Golder проти Сполученого Королівства ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання права звернення до суду.

У Справі Пономарьов проти України Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа Мельник проти України) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи зазначене, та те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк, позивачем не наведено і таких судом не встановлено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 121-123, 240 248, 256, 293-295, підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Львівського державного університету внутрішніх справ про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Залишити позовну заяву Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів, без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.09.2020.

Суддя Р.М. Брильовський