Справа № 281/526/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 281/526/20

Головуючий у 1-й інстанції: Свинченко Г.Д.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

03 вересня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, старшого сержанта поліції 1 батальйону 4 роти Пилипчука Віталія Петровича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, старшого сержанта поліції 1 батальйону 4 роти Пилипчука Віталія Петровича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що причин складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі не було, так як відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, а оскільки позивач ніяких поворотів на своєму автомобілі не здійснював, то він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що 23 травня 2020 року, інспектором 4 роти 1 батальйону патрульної поліції у Житомирській області ДПП НП у Житомирській області Пилипчуком Віталієм Петровичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2571937 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 9.26 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105 н. з. НОМЕР_1 , 22.05.2020 року, о 00 год. 48 хв., рухаючись по вул. Карла Маркса, 15 в смт. Лугини, не подав сигнал світовим покажчиком повороту праворуч, чим порушив вимоги п 9.26 ПДР.

Звертаючись до суду з позовом про скасування постанови від 22.05.2020 року серії ЕАМ №2571937, позивач посилається на наступні обставини.

Так, позивач у позовній заяві наголошує, що оскаржувана постанова винесена відповідачем безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, оскільки Правил дорожнього руху позивач не порушував.

Також вказує, що 22.05.2020 року, перебуваючи в автомобілі, який стояв у дворі будинку позивача АДРЕСА_1 , до нього підійшли патрульні, які попросили пред`явити їм документи на автомобіль та посвідчення водія. Позивач надав вказані документи. Також позивач зазначив, що підстав для складення постанови у працівників поліції не було, оскільки він не порушував п.9.26 ПДР, так як адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП настає у випадку керування транспортним засобом, однак ніяких поворотів на своєму автомобілі позивач не здійснював, так як тривалий час і на момент появи поліцейських стояв за будинками по вул. Грушевського, 15 у смт. Лугини.

Крім того позивач звертає увагу, що в постанові зазначено що вона винесена в смт. Лугини, тоді як вказана постанова виносилась в Житомирській області, Коростенський район, село Клочеве автомобільна дорога М-07, 160 км. в службовому приміщенні патрульної поліції, відповідно під час складання постанови, тобто посадова особа внесла неправдиві данні до офіційного документу, що підтверджується відеозаписом наданим суду відповідачами, тоді як у постанови зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2105 н. з. НОМЕР_1 , 23.05.2020 року, о 00 год. 48 хв. рухаючись по вул. Карла Маркса, 15 в смт. Лугини, не подав сигнал світовим покажчиком повороту праворуч, чим порушив вимоги п 9.26 ПДР, проте в цей час він перебував в приміщенні патрульної поліції на 160 км. траси М-07 що підтверджується наданим відповідачами з записом ОУВ диску.

За таких обставин позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2571937 від 23.05.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП, постанова ЕАМ№2571937 від 23.05.2020 винесена відповідачем у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП. В свою чергу позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В ході розгляду даної справи встановлено, що відповідачем було винесено відносно позивача постанову по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п. 9.2 б ПДР України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Згідно п. 9.2 б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху),водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Зі змісту ч. 2 ст.122 КУпАП вбачається, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вже зазначалось вище, зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, яке виразилось у неподанні ним сигналу світлового покажчика повороту праворуч.

Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На підтвердження факту вчинення позивачем порушення п. 9.2 б ПДР, відповідачем надано до справи матеріали відеофіксації, переглянувши які колегія суддів встановила, що вони не містять доказів порушення позивачем п. 9.2б Правил дорожнього руху, що в свою чергу свідчить про відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає протиправною та необґрунтованою постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2571937 від 23.05.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки доведено, що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2571937 від 23.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та, з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 30 липня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Інспектора 4 роти 1 батальйону патрульної поліції у Житомирській області ДПП НП у Житомирській області Пилипчука Віталія Петровича у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2571937 від 23.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.