Справа № 360/1574/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1574/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кравцової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі також позивач, КП «Лисичанськтепломережа») до Головного управління ДПС у Луганській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Луганській області), відповідно до якої просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 02.04.2020 № , винесене Головним управлінням ДПС у Луганській області, яким КП «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 194928,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 97 464 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.04.2020 позивач отримав податкове повідомлення-рішення № від 02.04.2020 ГУ ДПС у Луганській області про зобов`язання сплатити збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 194928,00 грн та штрафну санкцію у розмірі 97 464,00 грн, а всього на суму 292392,00 грн, яке винесене на підставі Акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість КП «Лисичансьтепломережа» податковий номер 13401321 за січень 2020 рік №181/12-32-50-04/13401321 від 11.03.2020 (далі також Акт від 11.03.2020, акт перевірки). Згідно з актом перевірки підприємство порушило пункт 198.6 статті 198 ПК, завищивши податковий кредит на 194 928,00 грн, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, на 194925,00 грн. Такий висновок вмотивований тим, що податковий кредит за січень 2020 року підприємство сформувало на підставі податкової накладної від 21.10.2013 та лютий 2014 року, виписаної НАК "Нафтогаз України", тобто поза межами 1095 днів.

Позивач вважає протиправним повідомлення-рішення від 02.04.2020 № з наступних підстав.

КП «Лисичанськтепломережа» є підприємством теплової комунальної енергетики, заснованим на майні територіальної громади м. Лисичанська, та займається виробництвом, транспортуванням, постачанням теплової енергії для підприємств, бюджетних установ та організацій, населення м.м. Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля.

На підставі п. 198.6 ст.198 ПК України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Між тим, пунктом 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України визначено, що тимчасово, до 01 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (в тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії (...) визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої із подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 01 січня 2022 року.

Таким чином, вищезазначена норма перехідних положень Податкового кодексу стосується спеціального суб`єкта господарювання - платника податків, який здійснює постачання, передачу, розподіл, зокрема, теплової енергії, якому визначається окремий порядок формування податкового кредиту до 01 січня 2022 року, на відміну від загальних положень п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України щодо строку віднесення до податкового кредиту суми податку на додану вартість.

Податкові накладні НАК «Нафтогаз України» виписані 21.10.2013 №17624 на суму 3 468 243,01грн. та від 28.02.2014 №6585 на суму 3 100 461,73грн і №6631 на суму 485 498,88 грн вчасно зареєстровані, у відповідності до Податкового кодексу України.

На підставі здійснених платежів КП «Лисичанськтепломережа» сформувало податковий кредит у січні 2020 року в розмірі 1 631 983 грн, до складу якого увійшла сума ПДВ за податковими накладними від 21.10.2013 №17624 на суму 3 468 243,01грн, та від 28.02.2014 №6585 на суму 3 100 461,73 грн, №6631 на суму 485 498,88 грн, та відобразило його в податковій декларації з ПДВ за січень 2020 року.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення від 02.04.2020 № ГУ ДПС у Луганській області про зобов`язання сплатити збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 194 928грн та штрафну санкцію у розмірі 97 464 грн, а всього на суму 292 392,00 грн. таким, що суперечать чинному законодавству України та підлягає скасуванню.

Представник Позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, виходячи з такого (арк. спр. 41-47) .

ГУ ДПС у Луганській області проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість КП «Лисичанськтепломережа» за січень 2020 року, за результатами якої складений акт від 11.03.2020 №118/12-32-50- 04/13401321, який отриманий позивачем 12.03.2020.

Камеральною перевіркою встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» до ДПІ у м. Лисичанську ДПС у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість (далі також - ПДВ) від 18.02.2020 № за січень 2020 року, на підставі проведеної оплати за спожитий природний газ у розмірі 1 169 565,64 грн., позивачем сформовано податковий кредит у розмірі 1 631 983, 00 грн., до якого увійшла сума ПДВ за податковими накладними контрагента Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 21.10.2013 № 17624 на суму 3 468 243,01 грн.; від 28.02.2014 № 6585 на суму 3 100 461,73 грн.; № 6631 на суму 485 498,88 грн.

Вищевказані податкові накладні НАК «Нафтогаз України» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкова накладна від 21.10.2013 № 17624 на суму 3 468 243,01 гривень зареєстрована 05.11.2013; податкова накладна від 28.02.2014 № 6585 на суму 3 100 461,73 гривень зареєстрована 15.03.2014; податкова накладна від 28.02.2014 № 6631 на суму 485 498,88 гривень, зареєстрована 15.03.2014.

З метою реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (кредитор) та КП «Лисичанськтепломережа» (боржник) укладено договори від 19.12.2017 №122/1/1730-Р3, від 19.12.2017 № 122/2/1730-РЗ, від 19.12.2017 №122/3/1730-Р3, по яким боржником було здійснено наступні оплати за спожитий природний газ.

Відповідно до договору від 19.12.2017 №122/1/І730-Р3 КП «Лисичанськтепломережа» сплатило на користь НАК «Нафтогаз України» грошові кошти згідно з платіжними дорученнями від 08.01.2020 № 464 на суму 271 152,28 грн. та від 23.01.2020 № 486 на суму 271 152,28 грн., в тому числі ПДВ - 90 384,10 грн. на підставі податкової накладної кредитора за лютий 2014 року від 28.02.2014 № 6585 на суму 3 100 461,73 грн.

Відповідно до договору від 19.12.2017 №122/2/1730-P3 КП «Лисичанськтепломережа» сплатило на користь НАК «Нафтогаз України» грошові кошти згідно з платіжними дорученнями від 08.01.2020 № 465 на суму 275 824,70 грн. та від 23.01.2020 № 487 на суму 275 824,70 грн., в тому числі ПДВ - 94 941,56 грн. на підставі податкової накладної кредитора за жовтень 2013 року від 21.10.2013 № 17624 на суму 3 468 243,01 грн.

Відповідно до договору від 19.12.2017 №122/3/І730-Р3 КП «Лисичанськтепломережа» сплатило на користь НАК «Нафтогаз України» грошові кошти згідно з платіжними дорученнями від 08.01.2020 №466 на суму 37 805,84 грн. та від 23.01.2020 № 488 на суму 37 805,84 грн., в тому числі ПДВ - 12 601,94 грн. ), на підставі податкової накладної кредитора за лютий 2014 року від 28.02.2014 № 6631 на суму 485 498,88 грн.

ГУ ДПС у Луганській області в ході проведення камеральної перевірки КП «Лисичанськтепломережа» здійснено звіряння показників податкової звітності з ПДВ за січень 2020 року, та виявлено наступні розбіжності:

р.10.1 Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою - сума відхилення «-» 194 928 грн. (значення податкової звітності (декларації/розрахунки) 1 631 983 грн. ; значення згідно з порядком заповнення 1 437 055 грн.);

р.17 Усього податкового кредиту - сума відхилення «-» 194 928 грн. (значення податкової звітності (декларації/розрахунки) 1 631 983 грн.; значення згідно з порядком заповнення 1 437 055 грн.);

р.18 Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету - сума відхилення «+» 194 928 грн. (значення податкової звітності (декларації/розрахунки) 727 773 грн.; значення згідно з порядком заповнення 922 701 грн.).

Відповідач вважає, що платники, які застосовують касовий метод, повинні формувати податковий кредит із відображенням його у податковій звітності у порядку, визначеному пунктом 198.6. статті 198 ПК України у редакції, чинній з 03 грудня 2017року.

Таким чином, якщо будь-який платник податку (і який застосовує касовий метод, і який не застосовує касовий метод) не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

На підставі викладеного, по зазначеним податковим накладним НАК «Нафтогаз України», виписаним та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних, зі спливом строку 1095 календарних днів є наступні дати: податкова накладна виписана від 21.10.2013 № 17624 на суму 3 468 243,01 гривень, зареєстрована 05.11.2013. сплив строку - 21.10.2016: податкова накладна виписана від 28.02.2014 № 6585 на суму 3 100 461,73 гривень, зареєстрована 15.03.2014, сплив строку - 28.02.2017: податкова накладна виписана від 28.02.2014 № 6631 на суму 485 498,88 гривень, зареєстрована 15.03.2014, сплив строку - 28.02.2017.

Таким чином, у КП «Лисичанськтепломережа» у поданій податковій декларації з податку на додану вартість від 18.02.2020 № податковий кредит за січень 2020 року відсутнє право на включення до складу податкового кредиту сум сплати за природний газ, отриманий на підставі податкових накладних за жовтень 2013 року та лютий 2014 року та виписаних контрагентом НАК «Нафтогаз України», поза межами 1095 календарних днів.

Просить відмовити у задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.04.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 194 928,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 97 464,00 грн в повному обсязі.

По справі вчинені такі процесуальні дії:

Ухвалою від 21.04.2020 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.05.2020 (арк.спр. 35-36).

19.05.2020 за клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 10.06.2020 (арк. спр. 63).

Ухвалою від 10.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 22.06.2020 (арк. спр. 72).

22.06.2020 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 13.08.2020 (арк. спр. 84).

13.08.2020 за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено, підготовче засідання призначено на 26.08.2020 (арк. спр. 84).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа», , зареєстроване як юридична особа 20.04.1991, 15.06.2005, № запису 1 381 120 0000 000529, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17, перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 26.04.2019 за № (арк.спр. 71).

Позивачем до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДПС у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.02.2020 № за січень 2020 року, в якій до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість в розмірі 1 631 983 грн на підставі податкових накладних НАК «Нафтогаз України» від 21.10.2013 №17624, від 28.02.2014 №6585, №6631 (арк.спр.27-29, 25-26, 22-24), які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкова накладна від 21.10.2013 № 17624 на суму 3 468 243,01 гривень зареєстрована 05.11.2013; податкова накладна від 28.02.2014 № 6585 на суму 3 100 461,73 гривень зареєстрована 15.03.2014; податкова накладна від 28.02.2014 № 6631 на суму 485 498,88 гривень, зареєстрована 15.03.2014.

Оплата зазначених сум підтверджується відповідними платіжними дорученнями №№ 464 від 08.01.2020, 465 від 08.01.2020, 466 від 08.01.2020, 486 від 23.01.2020, 487 від 23.01.2020, 488 від 23.01.2020 (арк. спр. 8-13).

11.03.2020 посадовою особою проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2020 року КП «Лисичанськтепломережа», за наслідками якої складено акт від 11.03.2020 № 181/12-32-50-04/13401321 (далі також Акт від 11.03.2020).

За висновками Акту від 11.03.2020 дані камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за січень 2020 року КП «Лисичанськтепломережа» свідчать про порушення пункту 198.6 статті 198 розділу V ПКУ, що призвело до завищення податкового кредиту і, відповідно, до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на 194928 грн. Таким чином, збільшується сума ПДВ, яка за результатами декларації за січень 2020 року підлягає сплаті платником податку до бюджету у сумі 194928 грн, відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ ПКУ

В акті камеральної перевірки від 11.03.2020 № 181/12-32-50-04/13401321 зазначено, що при перевірці використано податкову декларацію з ПДВ за січень 2020 року від 18.02.2020 № (шляхом надання звітності в електронному вигляді), бази даних Фіскальної служби України, дані системи електронного адміністрування ПДВ.

В ході проведення камеральної перевірки КП «Лисичанськтепломережа» здійснено звіряння показників податкової звітності з ПДВ за січень 2020 року, та виявлено наступні розбіжності:

- у рідку 10.1 Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за основною ставкою - сума відхилення «-» 194 928 грн. (значення податкової звітності 1 631 983 грн. ; значення згідно з порядком заповнення 1 437 055 грн.);

- у рядку 17 Усього податкового кредиту - сума відхилення «-» 194 928 грн. (значення податкової звітності 1 631 983 грн.; значення згідно з порядком заповнення 1 437 055 грн.);

- у рядку 18 Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету) - сума відхилення «+» 194 928 грн. (значення податкової звітності 727 773 грн.; значення згідно з порядком заповнення 922 701 грн.) (арк.спр. 5-6, 48-49).

На підставі Акта від 11.03.2020 ГУ ДПС у Луганській області винесене податкове повідомлення - рішення від 02.04.2020 № , яким Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 292392,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 194928,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 97464,00 грн (арк.спр. 7, 50).

Представником позивача надані відповідні документи стосовно придбання природного газу (договори купівлі-продажу), його отримання, наявності заборгованості зі сплати за отриманий природний газ(арк.спр. 90-166).

Також надані документи реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ (арк.спр. 14-21).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно із абзацом першим пункту 187.10 статті 187 Податкового кодексу України платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Згідно пункту 14.1.266 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац третій вказаного пункту).

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування (абзац четвертий вказаного пункту).

Згідно з пунктом 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року (абз. 2 вказаного пункту).

Таким чином, позивач як платник податку, який здійснює постачання, передачу, розподіл теплової енергії, підпадає під дію пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Слід зауважити, що підрозділ 2 розділу XX ПК України доповнений пунктом 44 згідно із Законом № 812-VIII від 24.11.2015; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1797-VIII від 21.12.2016, № 2628-VIII від 23.11.2018.

Враховуючи той факт, що податкові накладні були виписані 21.10.2013 та 28.02.2014, своєчасно зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, їх застосування при формуванні податкового кредиту за січень 2020 року необхідно аналізувати в комплексі з усіма нормами ПК України, які регулюють спірні правовідносини.

При зазначених обставинах суд застосовує такі норми Податкового кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Підпунктом 4.1.4 пункту 4.1. статті 4 ПК України встановлено, що податкове законодавство України, серед інших, ґрунтується також на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Пунктом 56.21. статті 56 ПК України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

За встановлених обставин норми Податкового кодексу України припускають множинне трактування прав та обов`язків платника податків, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Такий висновок суду ґрунтується на такому.

Абзацем четвертим пункту 198.6 статті 198 ПК України визначено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування).

Тобто, на підставі цієї норми можна зробити висновок, що оскільки з дати складення податкових накладних від 21.10.2013 та 28.02.2014 до січня 2020 року минуло більше 1095 календарних днів, позивач не мав права включати суми податку на додану вартість, зазначені в цих накладних, для формування податкового кредиту за січень 2020 року.

На застосуванні такої позиції наполягає відповідач.

Натомість, станом на січень 2020 року діяла також інша норма Податкового кодексу України, яка також обов`язкова до застосування, - пункт 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення».

Згідно цього пункту тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання, передачу, розподіл теплової енергії, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Тобто, позивач, який підпадає під характеристики зазначеного платника податку, станом на січень 2020 року на підставі цієї норми до 01.01.2022 був вправі визначати дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом, що і було ним реалізовано шляхом подання податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року.

Дати виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 ПК України, стосовно операцій, відображених у податкових накладних від 21.10.2013 та 28.02.2014, припадають на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року, що відповідає положенням абзацу другого пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

При цьому суд зауважує, що положеннями абзацу другого пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не визначено початкову дату/період для звітних (податкових) періодів стосовно операцій, на які поширюється дія зазначеного пункту.

У зв`язку з чим операції позивача, які мали місце у 2013 та 2014 роках та відображені у податкових накладних від 21.10.2013 та 28.02.2014, підпадають під дію пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Тобто, відповідно до пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України можна зробити висновок, що позивач, який підпадає під характеристики визначеного платника податку, станом на січень 2020 року був вправі на підставі податкових накладних від 21.10.2013 та 28.02.2014 визначати дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Враховуючи вище викладене, як податковий орган за наслідками проведеної перевірки, так і суд при вирішенні даної справи, повинні застосовувати положення п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 та п. 56.21. ст. 56 ПК України і приймати рішення на користь платника податків Позивача по справі.

Посилання представників сторін на висновки у рішенні Верховного Суду від 23.01.2020 № 360/1805/19 по даній адміністративній справі є незмістовним, оскільки Верховний Суд в своєму рішенні не надавав аналізу положенням п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 та п. 56.21. ст. 56 ПК України в сукупності з положеннями статей 187, 198, пункту 44 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Натомість, по даній адміністративній справі суд робить висновки, що положення п.п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 та п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України в обов`язковому порядку повинні застосовуватися у сукупності з іншими нормами ПК України у разі наявності неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, що і було виконано судом першої інстанції.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є підставою для задоволення заявлених вимог, а інші доводи не впливають на вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги носять майновий характер і позов підлягає повному задоволенню, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені (арк.спр. 4) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4385,89 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 02.04.2020 № , винесене Головним управлінням ДПС у Луганській області, яким Комунальному підприємству «Лисичанськтепломережа» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 292392,00 грн (двісті дев`яносто дві тисячі триста дев`яносто дві гривні 00 коп.), в тому числі за податковими зобов`язаннями 194928,00 грн (сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім гривень 00 коп.), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 97464,00 грн (дев`яносто сім тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 00 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43143746, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (ідентифікаційний код юридичної особи 13401321, місцезнаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4385,89 грн (чотири тисячі триста вісімдесят п`ять гривень 89 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано у повному обсязі 04 вересня 2020 року.

Суддя С.В. Борзаниця