Справа № 160/6734/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2020 року Справа № 160/6734/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що камеральну перевірку здійснено з порушенням строків, визначених ст. 76 ПК України, з використанням документів, які не є податковими деклараціями в розумінні п. 75.1 ст. 75. ПК України. Рентна плата за воду за період ІІІ квартал 2018 року по ІІІ квартал 2019 року сплачено з дотриманням граничних строків. Крім того, у контролюючого органу відсутні повноваження під час проведення камеральної перевірки досліджувати питання своєчасності сплати податків, оскільки останні перебувають поза межами даної перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/6734/20 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Не погодившись із податковим-повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків податкового органу та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд зазначає, що згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Таким чином, доводи позивача щодо відсутності у контролюючого органу повноважень під час камеральної перевірки дослідження своєчасності сплати податків, спростовуються нормою пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, якою передбачено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Враховуючи, що відповідачем проведено перевірку на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, перевірено лише сплату узгодженої суми податкового боргу, відповідач, перевіряючи під час проведення камеральної перевірки своєчасність сплати рентної плати за спеціальне використання води, діяв у відповідності до приписів Податкового кодексу України.
Щодо строків проведення перевірки, суд зазначає таке.
Приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
При цьому, п. 102.3 ст. 102 Податкового кодексу України передбачено, що відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого контролюючому органу згідно з рішенням суду заборонено проводити перевірку платника податків або платник податків перебуває поза межами України, якщо таке перебування є безперервним та дорівнює чи є більшим за 183 дні.
Камеральну перевірку проведено щодо своєчасності сплати податкових зобов`язань з рентної плати за:
Декларацією рентної плати за ІІ квартал 2018 року;
Декларацією рентної плати за ІV квартал 2018 року;
Декларацією рентної плати з-а І квартал 2019 року;
Декларацією рентної плати за І квартал 2015 року;
Уточненою декларацією рентної плати за І півріччя 2015 року;
Декларацією рентної плати за І півріччя 2015 року;
Декларацією рентної плати за ІІІ квартал 2015 року;
Декларацією рентної плати за І квартал 2019 року;
Декларацією рентної плати за ІІІ квартал 2019 року.
Таким чином, порушення строків проведення відповідної перевірки судом не встановлено.
Щодо доводів позивача про підтвердження своєчасного факту сплати узгодженої суми податкового боргу, що підтверджено платіжними дорученнями, суд зазначає таке.
Платіжне доручення № 3301 від 18.11.2019 року не містить періоду, за який проведено оплату рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 45 893,09 грн., тому вказаний доказ не є належним та таким, що підтверджує доводи поводи позовної заяви.
Щодо інших оплат, суд зазначає, що за нормами п. 87.9 ст. 87 Податкового боргу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Таким чином, контролюючий орган під час проведення камеральної перевірки та прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Наведені позивачем постанови Верховного Суду для застосування відповідної практики, судом не можуть бути враховані, оскільки предмети спору у вказаних рішеннях відрізняються від предмету спору у справі № 160/6734/20.
З урахуванням зазначеного, на підставі досліджених доказів в їх сукупності, системного аналізу норм законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна