Справа № 804/5924/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 804/5924/16

адміністративне провадження № К/9901/20642/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року

у справі №804/5924/16

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про визнання протиправними та скасування довідки і наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Міністерства юстиції України (далі - Відповідач - 1), Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Відповідач - 2) та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач - 3), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», винесену стосовно позивача 03 серпня 2016 року Міністерством юстиції України;

- визнати протиправною та скасувати наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04.08.2016 № 3155-к про звільнення позивача з посади державного виконавця Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

- зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поновити позивача на посаді державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з 04 серпня 2016 року;

- стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 04 серпня 2016 року по дату поновлення на роботі;

- зобов`язати Міністерство юстиції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про застосування заборони, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 3 Закону України «Про очищення влади» стосовно позивача .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 серпня 2016 року № 3155к про звільнення позивача з посади державного виконавця Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Поновлено позивача на посаді державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) з 05 серпня 2016 року.

Стягнуто з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 05 серпня 2016 року по 24 квітня 2020 року в сумі 199 478,53 гривень без урахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язових платежів.

Зобов`язано Міністерство юстиції вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», відомості про застосування заборони, передбаченої пунктом 3 частини 4 статті 3 Закону України «Про очищення влади» стосовно позивача .

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) з 05 серпня 2016 року та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6794,02 гривень без урахуванням податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язових платежів. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій відповідач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування довідки і наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії. Тобто, даний спір пов`язаний з проходженням позивачем публічної служи та звільнення з неї.

Позивач займав посаду державного виконавця Дніпропетровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а" - "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оскільки обставини, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України Верховним Судом відхилено, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі №804/5924/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправними та скасування довідки і наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіО.В. Калашнікова А.Г. Загороднюк В.М. Соколов