Справа № 9347/10/1570
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9347/10/1570
УХВАЛА

20 грудня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іванова Е.А.

суддів Катаєвої Е.В.

Соколенко О.М.

секретар Чиженко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

прокурора Афанасьєвої І.Г. (за довіреністю)

розглянувши, у відкритому судовому засіданні у приміщені суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління нагляду за додержанням законів на транспорті при провадженні ОРД, дізнання та досудового слідства Генеральної Прокуратури України про визнання протизаконними рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління нагляду за додержанням законів на транспорті при провадженні ОРД, дізнання та досудового слідства Генеральної Прокуратури України у якому вона просить визнати протизаконними рішення про заборону на ознайомлення з матеріалами перевірок за розглядом скарг на постанови, які були прийняті за результатами перевірки №№1/91-05,1/42пр-08,819,841,1/26пр-09, зобов`язання відповідача вчинити дії щодо поновлення права на ознайомлення з матеріалами перевірок, зобов`язання надати вмотивовані письмові відповіді та надання копії постанов про скасування постанов Одеської транспортної прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи.

В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги та просила ще визнати бездіяльність відповідача щодо контролю за ходом проведення додаткових перевірок.

Після початку розгляду справи по суті прокурором заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст.157 КАС України, так як вони не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти закриття провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття «справа адміністративної юрисдикції`наведено у статті 3 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3 КАС України містить положення, згідно з яким адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Суб`єкт владних повноважень згідно з пунктом 7 частини першої статті 3 КАС України - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома конкретними суб`єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а цей суб`єкт відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

Пункт перший частини другої статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з цілісності та системного аналізу Кодексу адміністративного судочинства України можливо встановити наступні критерії визначення компетенції адміністративного суду у спорі: по-перше - наявність публічного характеру правовідносин, по-друге - хоча б однією стороною правовідносин є суб`єкт владних повноважень у зв`язку з виконанням владних управлінських функцій, по-третє - між сторонами виник спір, компетенція адміністративних судів на який поширена дією ст. 17 КАС України і такий спір не віднесений до компетенції інших судів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати протизаконними рішення відповідача викладене в листі від 09.10.2009 року №08/2-18156-06 про відмову на ознайомлення з матеріалами перевірок за розглядом її скарг на постанови про відмову у порушення кримінальних справи, які були прийняті за результатами перевірки матеріалів №№1/91-05,1/42пр-08,819,841,1/26пр-09, зобов`язати надати мотивовану письмову відповідь стосовно викладеного у листі від 09.10.2009 р. за №08/2-18156-06 рішення про відмову у задоволенні скарги на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи: Одеської транспортної прокуратури за результатами перевірки матеріалу №1-42пр-08; Лінейного відділу на ст..Одеса-Головна за результатами перевірки матеріалів №819 та 841; зобов`язати відповідача надати копії постанов Одеської транспортної прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи за результатами перевірок матеріалів №1/91-05 та 1/26пр-09.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №6-рп/2001 правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами Кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до статті 1 Кримінально-процесуального кодексу України діяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, суду щодо порядку провадження у кримінальних справах регламентується цим Кодексом (далі КПК України). Кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному главою 31-А ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи спір виник через надання відповідачем відповіді на:

-скарги позивача до Президента України стосовно дій Прокуратури Одеської області, які виразились у відмові надати можливість ознайомитися з відмовними матеріалами складеними під час розгляд її заяв про порушення кримінальних справ;

скарг до Генерального прокурора України (від 31.08.2009р. №418, від 28.08.2009р. №412, від 31.08.2009 р. №418, від 01.09.2009р. №425, від 18.09.2009р. №448, у якій вона просила:

скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2009 року за результатами перевірки №1/42пр-08, а матеріали направити на додаткову перевірку, поновити її право на ознайомлення з матеріалами 1/42пр-08 після проведення додаткової перевірки у відповідності до ст..18 Закону України «Про звернення громадян»;

скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 14.05.2009 року за результатами перевірки №1/91-05, а матеріали направити на додаткову перевірку, притягнути до кримінальної відповідальності приватного перевізника ОСОБА_2 та о/у ЛВ на ст..Одеса-Головна К.В. Тодорика, надати їй право на ознайомлення з матеріалами перевірки;

скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.05.2009 року за результатами перевірки №819, а матеріали направити на додаткову перевірку, поновити її право на ознайомлення з матеріалами №819 після проведення додаткової перевірки;

скасувати постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.05.2009 року за результатами перевірки №841, а матеріали направити на додаткову перевірку, поновити її право на ознайомлення з матеріалами №841 після проведення додаткової перевірки;

скасувати постанову помічника Одеського транспортного прокурора ОСОБА_3 , від 02.07.2009 року, а матеріали направити на додаткову перевірку, відсторонити помічника прокурора ОСОБА_3 від проведення подальших перевірочних дій та надати правову оцінку її діям, поновити її право на ознайомлення з матеріалами 1/26пр-09 після проведення додаткової перевірки у відповідності до ст..18 Закону України «Про звернення громадян».

Суд вважає, що посилання в листі відповідачем на ст..12 Закону України «Про звернення громадян», яка визначає, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством та реєстрація її звернення від 27.07.2009 року, яке надійшло з секретаріату Президента до Генеральної прокуратури як звернення, не перетворює зміст прохальної частини цього листа на такий що поданий в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Згідно з п. 4.2 рішення Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001р. правосуддя в Україні здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорам відповідно до процесуального законодавства України.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 92 Конституції України судоустрій, судочинство, організація і діяльність прокуратури, органів дізнання і слідства визначаються виключно законами.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст..100 КПК України нагляд за законністю порушення справи здійснює прокурор. У разі безпідставної відмови у порушенні справи слідчим, або органом дізнання прокурор своє постановою скасовує постанову слідчого або органу дізнання і порушує справу.

Відповідно до ст..25 КПК України нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство, здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Згідно ст..110 КПК України дії і постанови органів дізнання можуть бути оскаржені прокуророві. В разі надходження скарги прокурор зобов`язаний розглянути її протягом десяти днів і рішення по скарзі повідомити скаржникові. Дії і постанови органів дізнання можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки ці правовідносини врегульовані кримінально-процесуальним законодавством України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст.17, п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління нагляду за додержанням законів на транспорті при провадженні ОРД, дізнання та досудового слідства Генеральної Прокуратури України про визнання протизаконними рішення та зобов`язання вчинити певні дії -закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаних позовних вимог віднесений до юрисдикції місцевого загального суду та що після закриття провадження у справі - повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя Е.А.Іванов

Суддя Е.В.Катаєва

Суддя О.М.Соколенко