Справа № 640/11668/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Київ №640/11668/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними дій, скасування постанови, визнання протиправним і скасування припису,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням прийнятих судом заяв від 15.10.2019 про зміну підстав позову (т. 1 а.с. 138-150) та від 20.11.2019 про збільшення позовних вимог (т. 1 а.с. 202-210), просить:

- визнати протиправними дії інспекторів щодо проведення позапланової перевірки позивача на об`єкті "Реконструкція авто мийки шляхом прибудови адміністративно-торгі-вельного приміщення" вул. Свято-Покровська, 1д у с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області;

- скасувати постанову від 10.06.2018 №З-1006/4/1010-910/02 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнати протиправним і скасувати припис від 28.05.2019 №С-2805/3 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стан-дартів і правил.

Підставами позову є: - порушення відповідачем вимог п. 9 Порядку здійснення держав-ного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), а саме проведення позапланової пере-вірки за відсутності представника позивача, чим порушено його права, передбачені пп.пп. 3-5 п. 13, п. 21 цього Порядку, у зв`язку з чим, позивач, посилаючись на висновок Верховного Суду у постанові від 07.02.2019 №201/3017/17, вважає, що акт, складений за відсутності пози-вача не може бути підставою для складення протоколу, припису і постанови; - позивач не має відношення до об`єкту будівництва "Реконструкція авто мийки шляхом прибудови адміністративно-торгівельного приміщення", будівництво якого здійснює інша особа, і на час перевірки не здійснював жодної діяльності за вказаним об`єктом перевірки; - висновок відпо-відача про порушення позивачем ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є помилковим, оскільки мобільний автомобільний газозаправний модуль є тимча-совою спорудою, не віднесений до будівель та спору Державним класифікатором будівель та споруд від 17.08.2000 №507, і згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 №816/1533/17 розміщення автомобільного газозаправного пункту (АГЗП) не є об`єктом будів-ництва, тому не потребує дозволу на виконання будівельних робіт, розробки проекту будівництва і прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва; крім цього, належне позивачу обладнання АГЗП було вилучено у кримінальному провадженні №0000753, що підтверджує, що таке обладнання є рухомим майном, яке можна перемістити у просторі; вважає, що позивач не є суб`єктом містобудування; - порушення вимог ст.ст. 6, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльно-сті", оскільки відповідач не надав доказів погодження Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на проведення позапланової перевірки; позивач вважає, що, видаючи оскаржуваний наказ від 20.05.2019 №141-П, відповідач не дотримався основних принципів державного контролю, визначених ст. 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що під час проведення перевірки і винесення оскаржуваної постанови посадові особи відповідача діяли на підставі у межах та у спосіб, що передбачені законами України "Про регулювання місто-будівної діяльності" і "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяль-ності", Порядком №533, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобу-дівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 №244 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №735 (далі - Порядок №735). Перевіркою встановлено допущення позивачем порушення ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки ним експлуатувалась автозаправна станція для відпуску скрапленого газу без зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації або відповідного сертифікату.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що чек від 15.05.2019 №0522 отримано позивачем поза межами строку дії направлення для проведення планового (поза-планового) заходу від 20.05.2019 №312.19/01, строк дії якого з 21.05.2019 по 28.05.2019, тобто поза межами перевірки, тому не є належним і допустимим доказом у справі та не може братись судом до уваги. Водночас, з 20.05.2019 позивач не проводив операцій з продажу скрапленого газу та відповідно не здійснював господарську діяльність за адресою об`єкта перевірки, оскільки договір оренди був розірваний відповідно до додаткової угоди від 20.05.2019 з ФОП ОСОБА_1 , касовий апарат знятий з реєстрації та переданий до центру сервісного обслуговування. Посилаючись на висновок будівельно-технічної експертизи №9402 від 07.11.2019 і на главу 2.6 Методичного посібника "Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва" схваленого рішенням Науково-технічної ради міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.12.2015 №88, належний позивачу газовий модуль не є об`єктом будівництва, а роботи з його влаштування не є будівельними.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подавав, також не подавав і відповіді (заперечень) на заяви позивача про зміну підстав позову і збільшення позовних вимог.

Під час розгляду справи по суті 18.02.2020 представники позивача Матківський Т.О. і Федотова Д.В. підтримали позов, просили його задовольнити.

Відповідач явку свого представника до цього і наступних судових засідань не забезпе-чив, причин чого суду не повідомив. Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Суд ухвалив перерву у розгляді справи для надання позивачем додаткових доказів, а саме дозвільних документів, на підставі яких здійснювалась експлуатація обладнання.

До судового засідання 03.03.2020 позивач надав до суду запитувані судом документи, а також докази їх подання відповідачу. Заперечень проти додаткових доказів від відповідача до суду не надійшло.

У подальшому суд продовжив розгляд справи у письмовому провадженні. Суд призна-чив судове засідання на 10.07.2020 для проголошення скороченого тексту рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

У період з 15.05.2019 по 28.05.2019 посадовими особами відповідача проведено поза-плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва АЗС за адресою: Київська обл., Вишго-родський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-д (кадастровий номер земельної ділянки :03:281:6004).

Зокрема, у період з 21.05.2019 по 28.05.2019 проведена позапланова перевірка дотри-мання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, що підтверджується копією направлення від 20.05.2019 №312.19/01 (т. 1 а.с. 10, 116), оформленого на підставі наказу від 20.05.2019 №141П та звернення громадської організації "Прості люди" від 09.04.2019 №09/04/19/1 (т. 1 а.с. 115).

Копія направлення одержана представником позивача за довіреністю Федотовою Д.В. 22.05.2019, що підтверджується її розпискою на звороті направлення (т. 1 а.с. 10, 116).

Під час судового засідання представник позивача зауважив про підчистку у даті закін-чення перевірки "28.05.2019", яка у дійсності могла бути "23.05.2019", однак суд відхилив дані зауваження, оскільки під час підготовчого засідання жодних заяв у порядку ч. 3 ст. 180 КАС України чи інших заперечень проти даного доказу і обставини, яка ним підтверджується не надходило. Крім того, обставина завершення позапланової перевірки позивача 28.05.2019 підтверджується рядом інших письмових доказів, досліджених судом, тому не викликає у суду обґрунтованих сумнівів у достовірності цих відомостей у направленні.

За результатами перевірки посадовою особою відповідача складено акт від 28.05.2019 №Т-2805/1 (т. 1 а.с. 11-28, 117-125), в якому, серед іншого, встановлено, що Експлуатуючою організацією ТОВ "Спецтранссервіс" порушено ч. 8 cт. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" - експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Посадовою особою відповідача винесено припис від 28.05.2019 №С-2805/3 про усу-нення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (т. 1 а.с. 29-32, 126, 127), згідно з яким вимагається зупинити експлуа-тацію об`єкта з 28.05.2019.

Також, посадовою особою відповідача складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 28.05.2019 за №1-Л-3-2805/2 (т. 1 а.с. 33, 34, 128). У протоколі зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбу-деться 10.06.2019 об 11:00 у приміщенні відповідача за відповідною адресою.

Акт, припис і протокол надіслані 31.05.2019 на адресу позивача поштовим відправ-ленням №049, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 31.05.2019 і накладної від 31.05.2019 №049 (т. 1 а.с. 130) й отримані позивачем 07.06.2019, що останнім не заперечувалось.

За наслідками розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері місто-будівної діяльності від 10.06.2019 №3-1006/4/1010-910/02 (т. 1 а.с. 35, 36, 129) (у постанові допущена описка у даті її прийняття "10.06.2018"). Згідно з постановою за вказане порушення позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 1728900 грн.

Постанова надіслана 12.06.2019 на адресу позивача поштовим відправленням №708, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 12.06.2019 і накладної від 12.06.2019 №708 (т. 1 а.с. 133).

Спірні правовідносини виникли у сфері містобудівної діяльності і стосуються право-мірності дій відповідача щодо проведення позапланової перевірки та винесення ним оскаржу-ваних припису і постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038) (у редакції, чинній на час проведення пере-вірки) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандар-тів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного конт-ролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 41 Закону №3038 підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено судом, позапланова перевірка проведена на підставі звернення громад-ської організації "Прості люди" від 09.04.2019 №09/04/19/1. Згідно з копією звернення (т. 1 а.с. 115) керівник вказаної громадської організації Карапетян А.Р. повідомив відповідачу, що по об`єкту Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-д (кадастровий номер земельної ділянки :03:281:6004) виявлені порушення правил експлуатації АГЗП, експлуатантом якої є ТОВ "Спецтранссервіс", а саме будівництво ведеться без дозволу та проектної документації, а також про те, що об`єкт розміщено з пору-шенням ДБН Б.2.2-12:12:2018, Закону №3038 та Правил розміщення об`єктів підвищеної небезпеки, а саме не витримана відстань від зупинок громадського транспорту.

Даний доказ підтверджує наявність у відповідача підстави, визначеної п. 6 ч. 1 ст. 41 Закону №3038, для проведення позапланової перевірки об`єкту Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-д (кадастровий номер земельної ділянки :03:281:6004).

Позивач стверджує про недотримання відповідачем вимог ст.ст. 3, 6, 7 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері госпо-дарської діяльності" (далі - Закон №877).

Так, позивач стверджує, що при виданні оскаржуваного наказу від 20.05.2019 №141-П відповідач не дотримався основних принципів державного контролю, визначених ст. 3 Закону №877: об`єктивності та неупередженості здійснення державного контролю, неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв, принципу здій-снення державного контролю лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Звернення керівника громадської організації ОСОБА_3 не являється анонімним чи безпідставним, і, як зазначив суд вище, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 41 Закону №3038 є підставою для проведення позапланової перевірки, що спростовує твердження позивача про порушення відповідачем вищевказаних принципів.

Позивач зазначає, що позапланова перевірка проведена без погодження Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, що передбачено ст. 6 Закону №877.

Статтею 6 Закону №877 визначено, що підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середо-вищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі пору-шення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за пого-дженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної полі-тики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного коле-гіального органу (абзац 5 ч. 1).

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокрем-леного підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім докумен-тів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконав-чої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом (абзац 6 ч. 1).

Згідно з п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Державна архі-тектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, який реалі-зує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з п.п. 1, 3 Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Київській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-буді-вельної інспекції України від 12.06.2017 №925, названий Департамент є структурним підроз-ділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, його територіальним органом без статусу юридичної особи, основними завданнями якого є забезпечення реалізації державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у випадках, визначених Законом №3038 на території Київської області.

Отже, відповідач є структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-буді-вельної інспекції України, що дає підстави для висновку про те, що перевірка здійснена цент-ральним органом виконавчої влади. У такому випадку погодження здійснення позапланової перевірки не потребується, що спростовує твердження позивача про протилежне.

Позивач зазначає, що всупереч ст.ст. 6, 7 Закону №877 у посвідченні (направленні) на перевірку не зазначено переліку питань для перевірки.

Згідно із ст. 6 Закону №877 під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно із ст. 7 Закону №877 у посвідченні (направленні) на проведення на проведення заходу зазначаються:

найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід;

найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу <...>, щодо діяльності яких здійснюється захід;

місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід;

номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід;

перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові;

дата початку та дата закінчення заходу;

тип заходу (плановий або позаплановий);

форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо);

підстави для здійснення заходу;

предмет здійснення заходу;

інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Форма направлення на перевірку затверджена додатком 9 до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 №240 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 29.05.2017 №133).

Суд зауважує, що зміст ст. 7 Закону №877 і затверджена вказаним наказом форма направлення на перевірку не передбачають зазначення питань для перевірки, а відтак наявна неузгодженість вказаними положеннями і положеннями ст. 6 Закону №877.

Дослідивши копію направлення від 20.05.2019 №312.19/01 (т. 1 а.с. 10, 116), суд зазна-чає, що у ньому вказані відомості, передбачені ст. 7 Закону №877; його підписано посадовою особою і засвідчено печаткою відповідача; направлення видано відповідно до затвердженої форми, що підтверджує його дійсність і офіційність.

У направленні відсутній перелік питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу. Однак, за такого суперечливого правового регулювання, відсут-ність у направленні переліку питань не спростовує його дійсність і правомірність проведення перевірки. Водночас, зазначена у направленні інформація, у своїй сукупності, дозволяє встановити предмет перевірки на відповідному об`єкті за вказаною адресою, який відповідає пп. 1 п. 2 Порядку №553. Крім того, як вбачається із змісту акта перевірки, оскаржуваних припису і постанови, висновок про допущене позивачем порушення стосується АГЗП, розміщеного на об`єкті перевірки за вказаною адресою, з приводу чого надійшло звернення керівника громадської організації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позапланова перевірка пози-вача здійснена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №3038 і Порядком №553, й не суперечить вимогам Закону №877.

Позивач зазначає про порушення відповідачем вимог п. 9 Порядку №553, а саме прове-дення позапланової перевірки за відсутності представника позивача, чим порушено його права, передбачені пп.пп. 3-5 п. 13, п. 21 цього Порядку.

Відповідно до п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Суд зауважує, що п. 13 Порядку №553 не містить підпунктів, як помилково зазначає позивач. Зазначені позивачем права передбачені в абзацах 4-6 п. 13 Порядку №553, а саме суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний конт-роль, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Пунктом 21 Порядку №553 визначено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом пере-вірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітек-турно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітек-турно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Оцінюючи доводи позивача про порушення відповідачем вказаних прав, суд зважає на те, що направлення на перевірку від 20.05.2019 одержано представником позивача за довіре-ністю Федотовою Д.В. 22.05.2019 згідно з розпискою останньої (т. 1 а.с. 116), а також на те, що посадовій особі, яка проводила перевірку, було надано лист ТОВ "Спецтранссервіс" від 20.05.2019 №20/05-2019-1 з додатками, підписаний директором Тищенком О.С. і засвідчений печаткою, що підтверджується розпискою посадової особи на вказаному листі, копія якого надана позивачем (т. 1 а.с. 52).

У вказаному листі відповідачу повідомляється про те, що АГЗП за адресою об`єкта перевірки припинив свою діяльність з 20.05.2019 у зв`язку з достроковим розірванням догово-ру оренди; обладнання, що належить позивачу (колонка для відпуску скрапленого газу, резер-вуар СВГ-10 та насос SKC) передано в оренду ТОВ "Грінекс Компані". У переліку додатків до листа зазначено копії додаткової угоди про розірвання договору оренди, акту приймання-передачі, договору оренди обладнання з додатками.

Досліджені судом докази, переконливо свідчать про те, що на початок позапланової перевірки позивача останній був обізнаним про її проведення і підготував для відповідача лист з документами щодо припинення діяльності АГЗП з 20.05.2019, який передав посадовій особі, що здійснювала перевірку, в день отримання направлення на перевірку - 22.05.2019. Зазначені документи досліджувались перевіряючим і відображені ним в акті перевірки й у суду не має підстав вважати, що позивач був позбавлений права і можливості надати поса-довій особі, що здійснювала перевірку, інші пояснення та/або документи.

Позивач надав до суду протокол опитування директора ТОВ "Спецтранссервіс" ОСОБА_5 від 25.09.2019, складений представником позивача адвокатом Матківським Т.О. у порядку ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяль-ність" (т. 1 а.с. 100-102). У протоколі ОСОБА_5 повідомив, що від співробітників він дізнався про проведення 28.05.2019 перевірки позивача, складення акта і протоколу, однак у цей день він не був присутнім при проведенні перевірки за адресою об`єкта, а записи в акті перевірки про відмову від його підписання, не відповідають дійсності.

У суду не має сумнівів у достовірності наданих директором ТОВ "Спецтранссервіс" ОСОБА_5 пояснень, оскільки із змісту відзиву, акта перевірки і оскаржуваних рішень не вбачається факт виходу посадової особи, що здійснювала перевірку, на об`єкт перевірки 28.05.2019 для підписання акта перевірки і вручення його копії позивачу. Погоджуючись з доводами позивача, суд вважає записи про відмову директора ТОВ "Спецтранссервіс" ОСОБА_5 від підписання акта перевірки, протоколу і припису та отримання їх примір-ників такими, що не відповідають дійсності.

Однак, не вихід перевіряючого для підписання і вручення акта позивачу не призвів до порушення права позивача на отримання даного акта та ознайомлення з його змістом, адже, як встановлено судом, примірник акта, протоколу і припису надіслані на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням і були ним отримані.

Суд зазначав, що позивач не був позбавлений права і можливості подати пояснення під час перевірки. Також, суд зазначає, що позивач не був позбавлений права подати зауваження або заперечення до акта перевірки після отримання його примірника (07.06.2019). Однак, до дня розгляду справи про порушення у сфері містобудівної діяльності (10.06.2019) позивач зауважень чи заперечень до акта перевірки або інших документів посадовій особі не подавав.

Враховуючи викладене, суд вважає непереконливими і недостатніми доводи позивача для висновку про допущення відповідачем грубих порушень вимог абзаців 4-6 п. 13 Порядку №553 і прав позивача при проведенні перевірки. Не виконання посадовою особою відпові-дача вимог п. 21 Порядку №553 у частині надання позивачу у день складення акта перевірки для його підписання і ознайомлення, за умови подальшого одержання позивачем примірника цього акта і інших процесуальних документів поштовим зв`язком і можливості позивача подати зауваження чи заперечення до акта перевірки при розгляді справи про порушення у сфері містобудівної діяльності, не свідчить незаконність проведення перевірки і оформлення її результатів, тому не є підставою для визнання недопустимими такого акта.

Позивач посилається на постанову Верховного Суду від 07.02.2019 №201/3017/17, у п. 40 якої зроблено висновок, що акт, складений стосовно одного суб`єкта містобудування не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на іншого (позивач у справі). Акт відносно позивача у справі не складався. Крім того, той факт, що акт, в якому були встановлені порушення позивача, був складений щодо іншого суб`єкта містобудування, порушило права позивача. А саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення с приводу нібито встановлених порушень.

Однак, обставини справи, яка розглядається, відмінні, адже позивач був одним із суб`єктів містобудування на об`єкті перевірки, стосовно якого проводилась перевірка і складено акт, тому вказаний висновок Верховного Суду не може бути врахований судом за правилами ч. 5 ст. 242 КАС України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність оскаржу-ваних дій посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки на об`єкті за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 1-д (кадастровий номер земельної ділянки :03:281:6004), у зв`язку з чим у задоволенні даної позов-ної вимоги слід відмовити.

Розглядаючи вимоги про визнання протиправними і скасування припису і постанови, суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що під час здійснення позапланового заходу посадовою особою 15.05.2019 здійснено виїзд на місце об`єкту за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області (кадастровий номер земельної ділянки :03:281:6004). Автозаправна станція для відпуску скрапленого газу експлуатується відповідно до отриманого на місці за вище зазначеною адресою чеку від 15.05.2019 №0522 ТОВ "Спецтранссервіс". Об`єкт складається з наступного обладнання: колонка для відпуску скрапленого газу "Шельф 10-1" 1-на шт.; резервуар "СВГ-10" 1-на шт., насос "SKC 4.08" 1-на шт. Даний об`єкт відноситься до об`єктів з значними наслідками та відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС3. Водночас, відповідно до відомостей з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011р., інформація відсутня.

У справі наявна копія фіскального чеку ТОВ "Спецтранссервіс" від 15.05.2019 №0522, згідно з яким позивачем здійснено продаж 11,28 л зрідженого газу, вартістю 149,91 грн., за адресою вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці (т. 1 а.с. 134).

Суд відхиляє заперечення позивача проти належності і допустимості даного чека з посиланням на те, що його отримано поза межами вказаного у направленні від 20.05.2019 строку проведення перевірки. Суд вважає даний доказ належним і допустимим, оскільки він отриманий відповідачем під час виходу на місце перевірки об`єкта за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області. Суд нагадує, що перевірка об`єкта розпочата 15.05.2019.

Отже, перевіркою вірно встановлено факт продажу позивачем зрідженого (скраплено-го) газу на об`єкті, за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці.

Посилання позивача на те, що з 20.05.2019 він не проводив операцій з продажу скрап-леного газу та не здійснював господарську діяльність за адресою об`єкта перевірки, оскільки договір оренди був розірваний відповідно до додаткової угоди від 20.05.2019 з ФОП ОСОБА_1 , обладнання передано в оренду ТОВ "Грінекс Компані", а касовий апарат знятий з реєстрації та переданий до центру сервісного обслуговування, не спростовують встановлений перевіркою факт продажу позивачем зрідженого (скрапленого) газу 15.05.2019.

Як визначено у 3.2 ДБН В.2.5-20-2018 "Газопостачання", АГЗП - комплекс, призначе-ний для заправки газобалонних автомобілів СВГ (скраплений вуглеводневий газ), в складі якого не передбачаються будинки та приміщення для обслуговування автомобілів, водіїв та пасажирів та інші допоміжні будинки.

Згідно з вимогами 11.149 даного ДБН у складі АГЗП передбачаються:

- резервуари для СВГ місткістю до 10 м3, що установлюються надземно (без обвалу-вання);

- резервуари для СВГ місткістю до 20 м3, що установлюються підземно;

- приймальні та заправні колонки;

- обладнання для перекачування газу;

- операторну, туалет;

- засоби пожежогасіння;

- навіс із негорючих матеріалів над технологічним обладнанням;

- систему електропостачання, КВП і А та захист від блискавки.

Як визначено у п. 2.1 розділу ІІ Правил безпеки газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285, зареєстро-ваним в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за №674/27119, АГЗП - стаціонарний або пересувний комплекс, призначений для заправлення паливних балонів зріджених вуглеводне-вих газів автомобільного транспорту із стаціонарних резервуарів або з автоцистерн.

Належний позивачу АГЗП відповідає вказаним вимогам, зокрема включав наземний стаціонарний резервуар для СВГ місткістю до 10 м3, насос для перекачування газу і заправну колонку. АГЗП розміщений на земельній ділянці кадастровий номер :03:281:6004, за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, на підставі договору оренди від 06.01.2015, укладеного між позивачем (Орендар) і ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець), копія якого наявна у справі (т. 1 а.с. 37, 38). Згідно з копією акта прийому-передачі від 15.01.2015 (т. 1 а.с. 39), оформленого сторонами договору, останні домовились, що об`єкт, що орендується, передається з метою використання в діяльності АГЗП.

Позивач у відповіді на відзив зазначає про допущену в акті перевірки помилку в зазна-ченні складових АГЗП, а саме відповідачем зазначено: колонка для відпуску скрапленого газу "Шельф 10-1" 1-на шт.; резервуар "СВГ-10" 1-на шт., насос "SKC 4.08" 1-на шт. Натомість, згідно з копіями протоколу огляду місця події, складеного прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури 18.06.2019 (т. 1 а.с. 88-91) і акта передачі майна на відповідальне зберігання від 18.06.2019 (т. 1 а.с. 92) відпуск скрапленого газу відбу-вався з ємності для зберігання пропан-бутану СУГ-10Н.1-УХЛ1 V=9.96 м3, 2014р.в., насос-ного агрегату для перекачування зрідженого газу типу SCD 4.07.5.1161 LPG марки "Hydro-Vacuum", 2015р.в. та колонки для відпуску зрідженого газу марки "Petro Primus", типу LPG-2-U, 2007р.в.

З цього приводу суд зазначає, що найменування обладнання АГЗП зазначено відпові-дачем в акті перевірки на підставі документів, самостійно наданих позивачем з листом від 20.05.2019 №20/05-2019-1. Отже, помилка у правильності зазначення в акті їх найменування сталась не з вини відповідача. Дана помилка не вплинула на результати перевірки, оскільки не спростовує розміщення і експлуатацію позивачем АГЗП.

Обладнання і устаткування, пов`язане з використанням, зберіганням, транспорту-ванням вибухопожежонебезпечних речовин, маса яких дорівнює або перевищу значення нор-мативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 №956 "Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки", зокрема: ємність для зберігання пропан-бутану СУГ-10Н.1-УХЛ1 V=9.96 м3, 2014р.в., насосні агрега-ти для перекачування зрідженого газу типу SKC 4.08.5.1160LPG марки "Hydro-Vacuum" і SCD 4.07.5.1161 LPG марки "Hydro-Vacuum", 2015р.в., колонки для відпуску зрідженого газу марки "Petro Primus", типу LPG-2-U, 2007р.в., за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в селі Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, експлуатувалось позивачем з урахуванням дозволу Головного управління Держпраці у Київській області №475.19.32, який діє з 27.02.2019 по 27.02.2024 (т. 2 а.с. 43-45). Також, Територіальним управлінням Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Київській області та м. Києві видано позивачу дозволи на виконання ряду робіт (монтаж, демонтаж, ремонт, технічне обслуговування устаткування підвищеної небезпеки; газонебезпечні роботи; зберігання бало-нів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із зрідженим, вибухонебезпечним газом та ін.) №3222.12.32 від 15.08.2012, строк дії якого продовжено до 15.08.2022 (т. 2 а.с. 46, 47) і на експлуатацію ємностей для зберігання зрідженого газу №3223.12.32 від 15.08.2012, строк дії якого продовжено до 15.08.2022 (т. 2 а.с. 48, 49).

Інших дозвільних документів позивач до суду не надав. Як пояснили представники позивача під час судового засідання, необхідність подання і реєстрації декларації про готов-ність об`єкта до експлуатації чи сертифіката не вимагається, оскільки АГЗП не є об`єктом будівництва у розумінні містобудівного законодавства.

Позивач надав висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 07.11.2019 №9402 (т. 1 а.с. 239-250; т. 2 а.с. 1-14), в якому зазначено:

1) роботи по встановленню (улаштуванню) АГЗП мобільного типу за адресою: вул. Свято-Покровська, 1-д в с. Нові Петрівці, Вишгородський район, Київська область, не підпадають під визначення терміну "будівництво", так як направлені на встановлення на готову асфальтобеттону основу об`єктів заводського виготовлення; АГЗП не є об`єктом будівництва;

2) АГЗП мобільного типу виготовлений як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов`язковим забезпеченням системами блискавкоозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підключення та функціонування АЗС без виконання будівельних робіт. АГЗП є рухомим майном.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача і відхиляє їх та вказаний висновок експерта, зважаючи на наступне.

Як визначено у ст. 1 Закону України від 18.11.2001 №2245-III "Про об`єкти підвищеної небезпеки":

- об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру;

- суб`єкт господарської діяльності - юридична або фізична особа, у власності або у користуванні якої є хоча б один об`єкт підвищеної небезпеки

Згідно із ст. 3 цього Закону державний нагляд та контроль у сфері діяльності, пов`я-заної з об`єктами підвищеної небезпеки, здійснюють уповноважені законами органи влади, в т.ч. центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи (у разі утворення), до відання яких відповідно до закону віднесені питання, зокрема містобудування.

Статтею 12 цього Закону встановлено, що будівництво (реконструкція) об`єктів підви-щеної небезпеки здійснюється суб`єктами господарювання відповідно до Закону №3038.

Як вірно встановлено перевіркою, підтверджується матеріалами справи, зокрема нада-ними позивачем копіями дозволів на експлуатацію обладнання і устаткування, та не запере-чувалось сторонами, належний позивачу АГЗП є об`єктом підвищеної небезпеки, тому будів-ництво даного об`єкта необхідно здійснювати відповідно до Закону №3038.

Відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону №3038 до значних наслідків (СС3) відносяться такі об`єкти підвищеної небезпеки, ідентифіковані відповідно до Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки".

Пунктом 7 ч. 1 ст. 7 Закону №3038 передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будів-ництвом об`єктів: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекто-рів будівельного нагляду - щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) нале-жать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів.

Частиною 2 ст. 39 Закону №3038 передбачено, що прийняття в експлуатацію закінче-них будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними (ССЗ) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвер-дженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 №750), сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку (п. 23). Для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або над-силає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об`єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об`єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку (п. 24). Орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку. Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відпові-дальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у т.ч. громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи) (п. 25).

Позивач не надав доказів прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - АГЗП, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів із значними (ССЗ) наслідками. Водночас, як встановлено перевіркою, такі відомості в Єдиному реєстрі отри-маних повідомлень про початок виконання підготовчих будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта до експлуа-тації та виданих сертифікатів, повернених декларацій та відмов у видачі таких дозволів і сертифікатів, який формується на підставі інформації, поданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, відсутні.

Суд відхиляє посилання позивача у відповіді на відзив та у висновку експерта на главу 2.6 Методичного посібника "Деякі особливості визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва" схваленого рішенням Науково-технічної ради міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 10.12.2015 №88, в якому зазначено, що контейнерні АЗС, виготовлені як цілісний заводський виріб відповідно до затверджених у встановленому порядку технічних умов з обов`язковим забезпеченням системами блискавкозахисту, очищення стоків тощо та розміщені на ділянці, забезпеченій інженерною інфраструктурою, що дає можливість підклю-чення та функціону-вання АЗС без виконання будівельних робіт, не є об`єктом будівництва.

Наведений акт не є актом законодавства, тому не може врегульовувати спірні правовід-носини. Крім того, належний позивачу АГЗП не є контейнерною АЗС.

Суд відхиляє посилання позивача на те, що він не має відношення до об`єкту будівниц-тва "Реконструкція авто мийки шляхом прибудови адміністративно-торгівельного примі-щення", будівництво якого здійснює інша особа, і на час перевірки не здійснював жодної діяльності за вказаним об`єктом перевірки.

Відповідно до наданої до перевірки проектної документації "Реконструкція авто мийки шляхом прибудови адміністративно-торгівельного приміщення", замовником будівництва є ФОП ОСОБА_1 , що не спростовує факт експлуатації позивачем АГЗП на об`єкті за адре-сою: АДРЕСА_1 .

Суд відхиляє посилання доводи позивача про те, що він не є суб`єктом містобудування, а належний йому АГЗП не є об`єктом будівництва.

Згідно із ст. 4 Закону №3038 об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфра-структури (ч. 1). Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи (ч. 2).

На момент проведення перевірки позивач був орендарем частини земельної ділянки (кадастровий номер :03:281:6004, за адресою: АДРЕСА_1 ), власником (балансоутримувачем) і експлуатантом об`єкта підвищеної небезпеки (АГЗП).

Посилання позивача на те, що він не виконував жодних будівельних робіт на об`єкті, суд відхиляє, оскільки зміст порушення і підстави винесення оскаржуваних рішень сто-суються не проведення позивачем будівельних робіт, а експлуатації ним не введеного в екс-плуатацію об`єкта будівництва.

Суд вважає, що спорудження і експлуатація стаціонарного АГЗП, як об`єкта підвище-ної небезпеки, підпадає під вимоги Закону України "Про об`єкти підвищеної небезпеки", Закону №3038, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвер-дженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461. Можливість перемі-щення стаціонарного АГЗП і розміщення його на іншій спеціально підготовленій земельній ділянці не спростовує необхідність дотримання вимог вказаних актів законодавства.

Посилання позивача на те, що акт перевірки стосується змовника - ФОП ОСОБА_1 , проектувальника - ФОП ОСОБА_6 і містить опис допущених ними порушень, суд відхиляє, оскільки згідно з ч. 3 ст. 41 Закону №3038 на одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення пору-шення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.

Отже, факт експлуатації позивачем АГЗП, не введеного в експлуатацію відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону №3038 і Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і позивачем спростований не був.

Пунктами 2, 3, 9 ч. 3 ст. 41 Закону №3038, пп.пп. 2, 3, 10 п. 11 Порядку №553 перед-бачено право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки: складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Частиною 8 ст. 39 Закону №3038 встановлено, що експлуатація закінчених будівницт-вом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуата-цію, забороняється.

Абзацом 4 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР "Про відпові-дальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" встановлено, що суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, <...>, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи встановлене перевіркою порушення позивачем вимог ч. 8 ст. 39 Закону №3038, суд вважає правомірним винесення відповідачем припису від 28.05.2019 №С-2805/3 про зупинення експлуатації об`єкту і постанови від 10.06.2018 №З-1006/4/1010-910/02 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Отже, оскаржувані рішення винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №3038, Законом України "Про відповідальність за правопору-шення у сфері містобудівної діяльності", Порядком №553 й суд не вбачає підстав для визнання протиправними і скасування оскаржуваних рішень, тому в задоволенні цих вимог слід відмовити.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову і відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

З огляду на відмову в позові та згідно із ст. 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то представниками позивача згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України подані заяви від 18.02.2020 про стягнення витрат на правничу допомогу у загальній сумі 170000 грн. (т. 2 а.с. 34, 35).

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представниками позивача не подано до суду доказів фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу у встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України строк, тому вказані заяви суд залишив без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс" у задоволе-нні позову у повному обсязі.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтранссервіс";

08296, Київська область, м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Семенівська, 3;

.

Відповідач: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області; 01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Костенко