Справа № 322/262/20
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2020 рокуСправа № 322/262/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:головного спеціаліста у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряна Самвела Львовича
третя особа:Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області
про:скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

12.03.2020 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач, після уточнення позовних вимог просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.02.2020 № 18-ДК/0021ПО/08/01/-20, винесену Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень;

- провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке.

За твердженням позивача, відповідач 29.01.2020 не здійснював виїзд на місце огляду земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009 загальною площею 14,3га, що розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. З плану-схеми вбачається, що сільськогосподарській обробці піддана лише незначна частина земельної ділянки. Докази, які б підтверджували, що саме позивач здійснив обробіток частки вказаної у позовній заяві земельної ділянки відповідач не надав, а також не зазначив про такі докази у оскаржуваній постанові.

Виходячи з наведеного, позивач просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 12.08.2020 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Позивач 02.09.2020 подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов.

Відповідач не подав відзиву на позов у встановлений судом строк, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та клопотань.

02.09.2020 судом отримано відзив на позовну заяву від третьої особи, в якому зазначено таке.

18.12.2019 на адресу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій надійшов лист Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 04.12.2019 № 6831/72/01-2019, яким було направлено матеріали по зверненню від голови Терсянської сільської ради ОСОБА_2 .

Так, листом від 27.11.2019 № 345 голова Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області повідомив про те, що до сільської ради з заявою звернулися мешканці села Мар`янівка про те, що гр. ОСОБА_1 на орендованій земельній ділянці контур поля № НОМЕР_1 (сіножаті) змінює цільове призначення, а саме розорює дану земельну ділянку.

24.01.2020 Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було видано наказ № 18-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», відповідно до змісту якого встановлено здійснити державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки з кадастровим номером :01:017:0009.

На підставі зазначеного наказу було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009, за результатами чого складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.01.2020 № 18-ДК/4/АП/09/01/-20.

Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 30.12.2016 передала в оренду громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0009 загальною площею 14,3000 га (сіножатей) сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах населеного пункту на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, який був зареєстрований від 06 червня 2017 року про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вчинено запис за № 20907144 строком дії договору на 15 (п`ятнадцять) років.

Виїздом на місце було здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером, :01:017:0009 загальною площею 14,3000 га, яка розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

За результатами візуального обстеження встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 загальною площею 14,3000 га піддана сільськогосподарській обробці.

Враховуючи усю сукупність фактичних обставин, третя особа вважає, що у діях громадянина ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, що кваліфікується як використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009 загальною площею 14,3000 га, яка розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області не за цільовим призначенням, відповідальність за яке передбачена пунктом «ґ» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 2 договору оренди земельної ділянки від 10.05.2017 в оренду передається земельна ділянка площею 14,3000 га (сіножатей) (кадастровий номер :01:017:0009).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.12.2019 № НВ-019, земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009, має цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид угідь - сіножаті.

В силу статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку. Отже, цільове призначення земельної ділянки, визначається саме документацією із землеустрою.

Згідно з витягом із Державного земельного кадастру від 23.12.2019 № НВ- 019 такою технічною документацією є Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 14.07.2016.

Саме згадана Технічна документація стала підставою внесення відомостей до Державного земельного кадастру про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 має цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид угідь - сіножаті.

Отже, третя особа стверджує, що письмові докази у вигляді договору оренди земельної ділянки від 10.05.2017 року, витягу із Державного земельного кадастру від 23.12.2019 № НВ-019, листа Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 27.11.2019 № 345, пояснень, долучених до листа Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області від 04.12.2019 № 6831/72/01-2019 свідчать, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 повинна використовуватися як сіножаті.

В силу пункту 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

Додатком 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 під назвою «Перелік угідь, згідно з Класифікацією видів земельних угідь» встановлено, що сіножаті включають сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для сінокосіння (ГОСТ 26640-85), до яких потрібно включати рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

Зі змісту акту перевірки, фотоматеріалів, відзнятих інспектором, фотоматеріалів, долучених до листа Пологівського відділу поліції Новомиколаївського відділення поліції Національної поліції України від 04.12.2019 № 6831/72/01-2019 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 піддана сільськогосподарській обробці.

Вказана обставина, як вважає третя особа, дає змогу дійти беззаперечного висновку, що відбулася зміна цільового призначення земельної ділянки, оскільки сільськогосподарський обробіток апріорі унеможливлює здійснення сінокосіння на названій земельній ділянці.

Виходячи з наведеного, третя особа просила відмовити в задоволенні позову.

Сторони та представник третьої особи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 02.09.2020 не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відтак, суд визнав клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття до суду її представника необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 24.02.2020 № 18-ДК/0021ПО/08/01/-20, винесеною головним спеціалістом у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряном Самвелом Львовичем, визнано громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

У постанові від 24.02.2020 № 18-ДК/0021ПО/08/01/-20 зазначається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. «ґ» ст. 211 ЗК України, а також ст. 53 КУпАП, що полягало у використанні земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009, що розташована на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, не за цільовим призначенням.

Протокол про адміністративне правопорушення від 20.02.2020 № 18-ДК/0020П/07/01/-20 містить аналогічний зміст вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що і оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення. При цьому, позивач підписав протокол про адміністративне правопорушення, зазначивши, що не згоден з протоколом.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29.01.2020 № 18-ДК/4/АП/09/01/-20, суть нецільового використання ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009 (сіножаті) полягає в сільськогосподарській обробці цієї земельної ділянки, що на думку відповідача та третьої особи є зміною цільового призначення земельної ділянки. Зазначений акт перевірки складено відповідачем одноособово, що підтверджується відсутністю в акті підписів будь-яких інших осіб.

Так само, відповідачем одноособово складено акт обстеження земельної ділянки № 18-ДК/3/АО/10/01/-20 від 29.01.2020.

З огляду на викладене, відповідач не спростував тверджень позивача щодо нездійснення відповідачем 29.01.2020 виїзду для огляду земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009.

З копії протоколу огляду місця події від 27.11.2019 вбачається, що методом орання було оброблено лише частину земельної ділянки, розташованої на південній околиці с. Мар`янівка Новомиколаївського району Запорізької області, приблизно половину від загальної площі ділянки.

У письмових поясненнях від 27.11.2019 позивач зазначив, що у листопаді 2019 року він здійснив сільськогосподарську обробку (орання) орендованої ним земельної ділянки з метою знищення бур`янів, а в подальшому планував вирощувати на цій ділянці багаторічні трави.

Доказів на спростування письмових пояснень позивача від 27.11.2019 відповідачем не надано. Так, зокрема відповідачем не було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 використовується позивачем для вирощування сільськогосподарських культур і що саме з цією метою позивач здійснив розорювання цієї ділянки.

Водночас, земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 орендується позивачем на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.05.2017, укладеного між ним та Новомиколаївською районною державною адміністрації Запорізької області строком на 15 років, але до моменту отримання власниками земельних ділянок документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Відповідно до п.п. 13, 14 Договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення. Пунктом 21 Договору оренди визначено, що на земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження).

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною третьою статті 79 КАС України визначено, що відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч. 4 ст. 79 КАС України).

Стаття 53 КУпАП передбачає відповідальність за використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з п. «а» ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Пунктом «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

З матеріалів справи випливає, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:017:0009 (сіножаті) передана позивачу в оренду на підставі договору від 10.05.2017 саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не для сінокосіння (ч. 1 ст. 34 ЗК України).

Права позивача як землекористувача визначені у ст. 95 ЗК України та включають: можливість самостійно господарювати на землі; право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію.

Таким чином, позивач як орендар земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва має право здійснювати її сільськогосподарську обробку, зокрема і розорення з метою подальшого вирощування в тому числі багаторічних трав.

Отже, дії позивача не свідчать про використання ним земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0009 не за цільовим призначенням.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 90264746).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 07.08.2020 № 0.0..1, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 420,40 грн. Також квитанцією від 16.04.2020 № 1932-3546-4814-8130 підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 2102,00 грн. Отже, з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на користь позивача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору в розмірі 2522,40 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 - 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до головного спеціаліста у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області - головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Вільнянському, Запорізькому, Новомиколаївському районах та м. Запоріжжі Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Гаспаряна Самвела Львовича - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24 лютого 2020 року № 18-ДК/0021ПО/08/01/-20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 53 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

3. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 53 КУпАП.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ідентифікаційний код 39820689) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 2522,40 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2020 року.

Суддя С.С. Гасанбеков