Справа № 280/4937/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2020 року Справа № 280/4937/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача стосовно незарахування позивачу періодів стажу роботи на посадах зі шкідливими умовами праці для призначення пенсії через інвалідність внаслідок професійного захворювання на пільгових умовах за період 12.05.1999 - 30.06.1999 (01 міс. 19дн.); 07.10.1999 - 14.05.2000 (07 міс. 08 дн.), 16.06.2005 - 30.08.2005 (03 міс.15 дн.), 19.11.2009 - 13.05.2010 (05 міс. 25 дн.), ВСЬОГО - 01 рік 06 місяців 07 днів протиправними;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії через інвалідність позивачу з урахуванням недорахованого стажу перебування на посадах зі шкідливими умовами праці на пільгових умовах у період 12.05.1999 - 30.06.1999 (01 міс.19дн.); 07.10.1999 - 14.05.2000 (07 міс. 08 дн.), 16.06.2005 - 30.08.2005 (03 міс.15 дн.), 19.11.2009 - 13.05.2010 (05 міс. 25 дн.), ВСЬОГО - 01 рік 06 місяців 07 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2019 ОСОБА_1 відповідно до Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 13 від 25.11.2019 перераховано раніше призначену пенсію з урахуванням наданих довідок «Про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», передбачених Додатком №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Вказує, що при ознайомленні із розрахунком зарахованого йому стажу на пільгових умовах він з`ясував, що до вказаного стажу не зараховані наступні періоди: з 12.05.1999 по 30.06.1999, з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005 та з 19.11.2009 по 13.05.2010. Зазначає, що 10.12.2019 він звернувся до відповідача з проханням зарахувати вказані періоди до стажу для призначення пенсії через інвалідність на пільгових умовах, але відповідно до відповіді від 25.02.2020, залишеної в особистому кабінеті на сайті відповідача, йому у цьому відмовлено. Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 25.08.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши 12.08.2020 до суду відзив на позовну заяву (вх.№36939), в якому зазначає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, то дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Згідно п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 ..Про затвердження Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», яка набрала чинності 21.08.1992. підставою для зарахування пільгового стажу роботи після 21.08.1992 є наказ по підприємству, організації про результати атестації робочих місць. Для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах при первинній атестації робочих місць, до пільгового стажу зараховується 5-ти річний період роботи на підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати та період роботи впродовж наступних 5-ти років. Основним документом, що підтверджує право па пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству, організації. Вказує на те, що періоди роботи позивача на АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат « з 07.10.1999 по 14.05.2000. з 16.05.2005 по 30.08.2005 та на ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» з 19.11.2009 по 13.05.2010 не можуть бути зараховані до пільгового стажу по Списку № 1, оскільки атестація робочих місць в цей період не проводилась. Щодо періоду з 12.05.1999 по 30.06.1999 зазначає, що станом на теперішній час вказаний період роботи в АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» зараховано до пільгового стажу по Списку №1, а тому в цій частині відсутній предмет спору. За таким обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

28.08.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що обґрунтування відповідача про відсутність спору щодо періоду з 12.05.1999 по 30.06.1999 безпідставні, оскільки спір є, але відповідач шляхом фальсифікування документів намагається це приховати. Щодо інших періодів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 №520/15025/16-а однозначно висловилась, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Запорізькій області, з 29.07.2019 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.

07.11.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу.

Листом Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.12.2019 № 4083/02.2 повідомлено позивача про те, що період простою 1 місяць 19 днів з 12.05.1999 по 30.06.2020 та періоди роботи з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005 та з 19.11.2009 по 13.05.2010 зараховано до загального стажу, так як атестація робочих місць не проводилась.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, яка підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в поряду встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Також, згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17), постанові від 18.09.2018 по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Також, вказана позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 №520/15025/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоди роботи на посаді анодника у виробництві алюмінію в ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005 та з 19.11.2009 по 13.05.2010.

З копію трудової книжки позивача, наявної в матеріалах справи, судом встановлено, що:

- 01.12.1998 позивач на ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» прийнятий в електролізний цех анодником в виробництві алюмінію по 4 розряду строком на 10 років (запис № 1, наказ №676/к від 01.12.1998);

- 19.06.2009 звільнений у зв`язку зі скорочення штату (запис № 6, наказ № 02-1345/к від 16.06.2009);

- 19.11.2009 прийнятий на ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» тимчасово електролізником водних розчинів 3 розряду дільниці електролізу водних розчинів кабельного виробництва (запис № 9, наказ № 518к від 18.11.2009);

- 13.05.2010 звільнений за власним бажанням (запис № 12, наказ № 600к від 13.05.2010).

Також міститься відмітка в трудовій книжці під записом №3 про пенсійне забезпечення по Списку №1 за результатами атестації робочих місць по умовах праці (наказ №451 від 31.08.2005).

Як вбачається з довідки № 192 від 31.10.2019, виданої Акціонерним товариством «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 , 1976 р.н., за період 01.12.1998 по 19.06.2009 працював повний робочий день в електролізному цеху, на основній виробничій дільниці електролізу № 1 електролізного виробництва. Металургійне виробництво, кольорові метали (одержання металів електролітичним способом у розплаві металу) за професією анодник у виробництві алюмінію, що передбачена Списком № 1, розділ VII, підрозділ 10а, позиція 7.10а, код 8121.2.

Також, відповідно до довідки № 19 від 16.10.2019, виданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький завод кольорових сплавів», про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював повний робочий день на ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» і за період 19.11.2009р. (нак.№518к від 18.11.2019) по 13.05.2010р. (нак. № 600к від 13.05.2010) виконував роботи зі шкідливими умовами за професією, посадою електролізних водних розчинів дільниці електролізу водних розчинів кабельного виробництва, що передбачена Списком № 1, розділ ХІІ, п. 12а, поз. 7.12.а.

Станом на 07.11.2019 (день звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії), позивач має 26 років 07 місяців 18 днів загального стажу. Дані обставини визнаються сторонами і не потребують доказуванню.

Щодо підтвердження пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Первинна атестація робочого місця позивача на ВАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» проводилась у 1994 році (наказ №713 від 06.10.1994), а в подальшому атестація проводилась у 2000 році (наказ №261 від 15.05.2000). Робота зареєстрована в державній експертизі умов праці Запорізької області, реєстраційний номер 3-00030-3 від 31.05.1996, реєстраційний номер 11-3-0003-3 від 11.09.2000, реєстраційний номер №70 від 09.09.2005.

Результати атестації робочих місць за умовами праці на ТОВ «Запорізький завод кольорових сплавів» підтверджено наступним: Наказ № 112/3 від 01.07.2009р. про продовження результатів раніше проведеної атестації робочих місць підтверджений листом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.07.2009р. № 06/1-94 (Наказ № 63/2 від 30.06.2004р., реєстраційний номер Держ.експертизи від 30.09.2004р. № 85); Нак. № 70 від 31.05.2010р. про підтвердження результатів атестації робочих місць, реєстраційний номер Держ.експертизи від 18.10.2010 р. № 113.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» професії анодника, зайнятого у виробництві алюмінію та електролізника водних розчинів, користуються правом на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Професія

Безперервне перебування позивача на зазначених посадах з 01.12.1998 по 19.06.2009 (на посаді анодника у виробництві алюмінію) та з 19.11.2009 по 13.05.2010 (на посаді електролізника водних розчинів) підтверджується записами у трудовій книжці та Довідками № 192 від 31.10.2019 та № 19 від 16.10.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному випадку, як було встановлено судом, трудова книжка позивача включає в себе відповідні записи, які встановлюють роботу позивача на посадах, передбачених Списком № 1 та обґрунтованість віднесення яких підтверджено відповідними наказами про атестацію робочого місця.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що перебування позивача на посадах, передбачених Списком №1 у періоди з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005 та з 19.11.2009 по 13.05.2010 підтверджується належним чином, що свідчить про необхідність врахування вказаних періодів роботи до пільгового стажу роботи по Списку №1.

Щодо спірного періоду з 12.05.1999 по 30.06.1999, суд зазначає наступне.

Станом на теперішній час період роботи позивача з 12.05.1999 по 30.06.1999 в АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» зараховано до пільгового стажу по Списку №1.

В підтвердження зазначеного, відповідачем до матеріалів справи надано розрахунок стажу відповідача.

Таким чином, відсутній предмет спору щодо не зарахування періоду роботи з по 30.06.1999 до пільгового стажу та проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням вказаного періоду до пільгового стажу по Списку №1. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду з вищевказаними позовними вимогами, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного суду в постанові від 12.12.2018 у справі № 802/2474/17-а.

Вважати розрахунок стажу позивача сфальсифікованими, як на це вказує позивач, суд не може, оскільки існує процедура, встановлена нормами Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України, першої стадією якої є подання особою, якій стало відомо про вчинене кримінальне правопорушення заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до правоохоронних органів, в свою чергу слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стаття 358 Кримінального кодексу України встановлює відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Відповідно до примітки статті 358 Кримінального кодексу України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Без проходження процедури, встановленої законами України, неможливо посилатися на фальсифікацію наданих відповідачем документів, зокрема, розрахунку страхового стажу позивача.

З викладеного слідує, що позивач має пільговий стаж по Списку № 1, у зв`язку з чим, йому повинен бути здійснений перерахунок стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У пункті 3.3 Розділу ІІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі - «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зазначено: «3.3. Орган, що призначає пенсію, надає: … допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення».

Відповідачем документально не доведено виконання ним приписів пункту 3.3 Розділу ІІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при розгляді заяви позивача.

За матеріалами справи позивач має стаж роботи, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, дії відповідача стосовно незарахування позивачу періодів стажу роботи на посадах зі шкідливими умовами праці для призначення пенсії через інвалідність внаслідок професійного захворювання на пільгових умовах за період з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005, з 19.11.2009 по 13.05.2010 є протиправними, а тому підлягають задоволенню похідні вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії через інвалідність позивачу з урахуванням недорахованого стажу перебування на посадах зі шкідливими умовами праці на пільгових умовах у період з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005, з 19.11.2009 по 13.05.2010.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина перша статті 9 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області стосовно незарахування ОСОБА_1 періодів стажу роботи на посадах зі шкідливими умовами праці для призначення пенсії через інвалідність внаслідок професійного захворювання на пільгових умовах за період з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005, з 19.11.2009 по 13.05.2010 протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії через інвалідність ОСОБА_1 з урахуванням недорахованого стажу перебування на посадах зі шкідливими умовами праці на пільгових умовах у період з 07.10.1999 по 14.05.2000, з 16.06.2005 по 30.08.2005, з 19.11.2009 по 13.05.2010.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) судові витрати у сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 02.09.2020.

Суддя А.В. Сіпака