Справа № 420/3828/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3828/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання подання на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна та зобов`язати відповідача подати до органу ДКС України подання про повернення помилково зарахованих до Державного бюджету України грошових коштів в сумі 4344,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.03.2019 він разом із дружиною придбав житловий будинок вартістю 868 853 грн. Під час нотаріального посвідчення договору ним, як одним з покупців, сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майно, що склало 4344,53 грн. Згодом позивач дізнався про відсутність в нього обов`язку щодо сплати вказаного збору, так як придбання ним житла відбулося вперше, у зв`язку із чим 05.11.2019 він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів. Однак листом від 08.11.2019 № 28823/05-3 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивачу про неможливість повернення помилково сплачених коштів через те, що ПФУ не володіє інформацією щодо прав власності на нерухомість. Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину позивачу, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами. Зважаючи на порушення своїх прав та інтересів, позивач звернувся до суду за захистом.

Ухвалою судді від 08.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ст. 262 КАС України.

18.05.2020 до суду від Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області надійшли пояснення щодо позову.

19.05.2020 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що повернення збору здійснюється Державною казначейською службою за поданням органу Пенсійного фонду України. При цьому Пенсійний Фонд України не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше. Відповідне подання може бути сформовано лише за наявності документального підтвердження компетентного органу, який би володів інформацією щодо прав на нерухоме майно. З 01.01.2013 функціонує Державний реєстр прав на нерухоме майно, як єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Втім, зазначений Реєстр включає в себе відомості про зареєстровані лише після 01.01.2013 речові права, що були внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно, а тому не є повним реєстром щодо прав на нерухоме майно. Таким чином, надати позивачу подання на повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна неможливо, а тому позов задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 22.05.2020 замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області () на Головне управління державної казначейської служби України в Одеський області ().

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України, з урахуванням п. 3 Розділу VI КАС України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 01 березня 2019 р. між ОСОБА_2 (Продавець) та подружжям ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Покупці) укладено договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М., зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 366.

Під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості нерухомого майно, яка сплачена ним за придбання будинку, що склало 4344,53 грн, згідно квитанції від 01.03.2019 № 4515.

Дізнавшись, що відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» обов`язку зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання житла вперше в нього не було, ОСОБА_1 звернувся із заявою від 05.11.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про повернення помилково сплачених ним коштів в розмірі 4344,53 грн.

Листом від 08.11.2019 № 28823/05-03 ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь щодо неможливості повернення сплачених позивачем коштів, так як звільнення обов`язку зі сплати збору можливе лише у разі надання документу, виданого компетентним органом, який би володів інформацією щодо прав власності на нерухомість.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з сформованої 02.09.2020 інформаційної довідки № 222434561 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , останній з 03.09.2009 є власником квартири АДРЕСА_2 ; форма власності - приватна спільна часткова; частка власності 1/3; підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, 12-37389, 10.08.2009, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради; дата державної реєстрації 03.09.2009.

Зазначена квартира також є місцем реєстрації позивача, про що на 11 аркуші паспорту НОМЕР_2, виданого ОСОБА_1 10.08.2011 Хаджибеївським ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, вчинено відповідний запис (а.с. 6). Отже на момент придбання будинку АДРЕСА_1 позивач вже був власником нерухомого майна (житла).

Згідно з абз. 2 п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Таким чином, судом встановлено відомості, які спростовують твердження позивача про придбання ним житла вперше.

При цьому, в судових рішення від 30.09.2019 № 819/1727/16, від 14.08.2019 № 372/1350/17, від 14.05.2019 № 813/1514/17, від 03.07.2018 № 819/33/17, на які позивач посилається у адміністративному позові в площині усталеної судової практики щодо вирішення подібних спорів, Верховний Суд дійшов висновків про те, що матеріали справ будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачами не надано, а судами не встановлено, що й зумовило вирішення справ на користь позивачів.

Однак за обставин даної справи, ОСОБА_1 в основу адміністративного позову поклав недостовірні відомості щодо придбання ним житла - будинку АДРЕСА_1 , - вперше. При цьому, суд враховує, що набуття у 2009 році позивачем права власності на 1/3 частини квартири в порядку приватизації охоплюється визначенням "перше придбання житла", оскільки пільги зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування було запроваджено законодавцем для фізичних осіб, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше, тобто осіб, які не мають власного нерухомого майна (житла), і позивач до вказаного кола осіб не відноситься.

Таким чином, суд вважає, що за встановлених обставин ОСОБА_1 є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та на нього не поширюється пільга щодо звільнення від сплати вказаного збору за придбання будинку АДРЕСА_1 .

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А; ), про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк