Справа № 120/3193/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 вересня 2020 р. справа № 120/3193/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

09.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач вважає, що відповідач невірно розрахував розмір його пенсії у грошовому еквіваленті, у тому числі і доплату за понаднормовий стаж, у зв`язку із чим, звернувся до пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до норм Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак, перерахунок його пенсії відповідачем не здійснено.

На переконання позивача, оскільки йому призначена пенсія з урахуванням Закону №796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Вважаючи, що бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку його пенсії порушує його конституційне право на соціальний захист, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просив:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення йому перерахунку пенсії, протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок його пенсії, збільшивши розмір пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи останнього у відповідності до ч. 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", забезпечивши при цьому виплату збільшеної пенсії з урахуванням вже виплачених доплат за понаднормовий стаж;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок його пенсії, збільшивши розмір пенсії у відповідності до статті 51 та 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", забезпечивши при цьому виплату збільшеної пенсії.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.07.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказала, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за віком з 13.09.2015 року, призначену із зниженням пенсійного віку, як учаснику наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, відповідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зауважила, що відповідно до зазначеної статті, обчислення та виплата пенсій особам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 та 3 категорії провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Оскільки, позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, йому надано пільгу, щодо призначення пенсії достроково, із зниженням пенсійного віку, але обчислення розміру пенсії за віком провадиться на загальних умовах за даними про страховий стаж та середньомісячний заробіток.

Вказала, що загальний розмір пенсії позивача за віком, з урахуванням індивідуальних даних про набутий страховий стаж і середньомісячний заробіток становить 1638,00 грн.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як : чоловіки - 20 років , жінки - 15 років із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку у разі призначення пенсії за умовами частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначила, що вказана пільга застосовується лише для визначення частини пенсії за стаж, набутий до 01.01.2004 року і не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених раніше діючим законодавством , а саме 168 грн.

Враховуючи вищевикладене, просила в задоволенні адміністративного позову відмовити.

28.08.2020 року представником відповідача подано додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.09.2015 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію за віком, призначену із зниженням пенсійного віку, як учаснику наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, відповідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

29.05.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію відповідно до ч.2 статті 56 Закону України.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №2266-2267/В-02/8-0200/20 від 11.06.2020 року вбачається, що у відповідь на звернення позивача від 29.05.2020 року, відповідач повідомив, що страховий стаж позивача врахований по 31.09.2015 року, та становить 32 роки 05 місяців 11 днів. Коефіцієнт страхового стажу становить - 0,32417. В розрахунок середньомісячного заробітку врахована заробітна плата позивача за періоди з 30.09.1988 по 01.10.1993 року; з 01.07.2000 по 30.09.2015. Індивідуальний коефіцієнт заробітку становить - 0,68454, який застосовано до проіндексованого показника середньої заробітної плати по Україні за 2014 - 2016 роки, а саме - 4888,83 грн. З огляду на це, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить : 4888,83 грн. х 0,68454 = 3346,60 грн. Обчислення пенсії позивача проведено наступним чином: 1084,87 грн. - основний розмір пенсії, згідно ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (3346,60 х 0,32417); 432,23 грн. - доплата при неповному стажі (за наявності стажу 32 роки 05 міс. 11 днів); 113,88 грн. - додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи для учасників ліквідації аварії на ЧАЕС 3 категорії; 7,02 грн. - доплата до мінімальної пенсійної виплати (1638 грн.). Загальний розмір пенсії позивача за віком, з урахуванням індивідуальних даних про набутий страховий стаж і середньомісячний заробіток становить 1638 грн.

Не погоджуючись із таким розрахунком та вважаючи, що оскільки йому призначена пенсія за віком з урахуванням Закону №796-ХІІ, її перерахунок має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом 2 пункту 13 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що у разі, якщо особа має право на отримання пенсії, зокрема відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року (далі - Закон 796-ХІІ), їй призначається одна пенсія за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Статтею 28 Закону № 1058-ІV визначено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до пункту другого статті 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Аналіз норм права, якими врегульовано спірні правовідносини свідчить про те, що Закон № 796-ХІІ визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною другою статті 27 Закону № 1058-ІV надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Таким чином, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону № 796-ХІІ, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 17 квітня 2018 року (справа № 565/1270/17) та від 02 квітня 2019 року (справа № 565/871/17), від 10.08.2020 року (справа 339/8/17).

Як вже встановлено судом, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, має загальний трудовий стаж 32 роки 05 місяців 11 днів та отримує пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ.

Отже, позивач, як особа, яка є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії та має трудовий стаж понад 20 років, має право на одержання пенсії на умовах, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач має право вибору виду пенсійного забезпечення, натомість, це право не було враховано відповідачем при наданні відповіді позивачу листом від 11.06.2020 року.

Суд вважає, що бездіяльність Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача із збільшенням на один процент заробітку за кожний рік роботи понад 20 років порушує його права, встановлені статтею 46 Конституції України та статтею 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо вимоги позивача про здійснення перерахунку його пенсії відповідно до ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Статтею 55 Закону № 796-XII передбачено право осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, на надання пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, а за змістом частини 3 цієї ж статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

В свою чергу, частиною 2 ст. 27 Закону № 1058-IV встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Абзац 5 статті 40 Закону України № 1058-IV говорить, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч.1 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів статті ст. 57 цього Закону, пенсіонер має право за його бажанням на обчислення пенсії, виходячи з середньомісячного фактичного заробітку роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону № 796-XII якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше місяця, середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Отже, зазначена правова норма надає особі, яка звертається за призначенням пенсії обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, зокрема, ті, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або ж спеціальним Законом № 796-XII.

При цьому, слід наголосити, що звернувшись до відповідача із заявою від 29.05.2020 року про перерахунок пенсії, позивач просив здійснити перерахунок відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України №796-ХІІ, однак, питання про перерахунок пенсії відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" перед пенсійним фондом не ставилось.

Більше того, як зазначено вище, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, однак, позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 29.05.2020 року додано лише копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та копію посвідчення ветерана праці.

Як вбачається із листа Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 11.06.2020 року, позивача повідомлено про те, що заробітна плата для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону №1058, а саме для обчислення пенсії враховуються заробітна плата за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, відповідач роз`яснив позивачу наявність права на здійснення такого перерахунку, однак, документи про нараховану заробітну плату (дохід) для здійснення перерахунку пенсії відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону № 796-XII відповідачем не досліджувалось, що виключає можливість, без дослідження таких, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок.

Щодо недотримання відповідачем приписів ст. 51 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розміри виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено пунктом 13 Постанови № 1210.

Згідно п.п. 2 п. 13 Постанови № 1210 щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 3, - 113,88 гривні.

Зі змісту листа Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 11.06.2020 року вбачається, що додаткова пенсія позивачу нарахована в сумі 113,88 грн., що свідчить про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог в цій частині.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про звернення позивача в порядку Закону України "Про звернення громадян" за роз`ясненням щодо розрахунку призначеної йому пенсії, згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви у 10 денний строк прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за заявою позивача від 29.05.2020 року про перерахунок пенсії жодного рішення не приймало, а відповідь на заяву надало листом від 11.06.2020 року №2266-2267/В-02/8-0200/20, чим порушило положення частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 Порядку № 22-1.

Твердження Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо недотримання заявником встановленого порядку звернення за перерахунком пенсії, оскільки останній звернувся із заявою у довільній формі, суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, оскільки зі змісту заяви слідує, що вона містить всю необхідну інформацію та очевидно дає змогу оцінити намір позивача, а відповідач у листі від 11.06.2020 року №2266-2267/В-02/8-0200/20, не зазначав про неналежну форму та зміст заяви про перерахунок пенсії.

Відмовивши позивачу у розгляді його заяви по суті та прийнятті відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 року по справі № 748/696/17 (адміністративне провадження № К/9901/16284/18).

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідного рішення про перерахунок пенсії або про відмову у перерахунку такої не прийнято, що свідчить про допущення відповідачем бездіяльності під час її розгляду.

Суд наголошує, що лист від 11.06.2020 року №2266-2267/В-02/8-0200/20 у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії, за змістом та формою не можуть вважатися "відмовою" у розумінні частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV.

Що ж до вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок його пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Загальної декларації з прав людини 1948 року кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі ч.2 статті 56 Закону України №796-ХІІ.

Визначаючись щодо дати з якої слід здійснити перерахунок пенсії позивача, суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернулась до головного управління із заявою про перерахунок пенсії 29.05.2020 року, відповідний перерахунок має бути здійснений з 01.06.2020 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частина 3 статті 139 КАС України визначає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.06.2020 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на корить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлено: 03.09.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович