Справа № 340/1504/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року справа № 340/1504/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не здійснення йому перерахунку розміру пенсії по інвалідності з 07.10.2009 року,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати йому розмір пенсії по інвалідності, як інваліду Великої Вітчизняної війни, ІІ групи, починаючи з 07.10.2009 року, з застосуванням всіх передбачених пенсійним законодавством України індексацій, підвищень, надбавок та доплат, на які він має право, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, здійснити осучаснення пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року та здійснити виплату пенсії, з врахуванням раніше виплачених сум;

- винести окрему ухвалу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив про порушення його права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, оскільки відповідач неналежно виконав рішення суду в частині перерахунку його пенсії.

Представник відповідача, у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та зазначив, що в оскаржуваних правовідносин діяв в межах повноважень, наданих йому законом (а.с.41-42).

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та, згідно ст.ст.257,263 КАС України, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2000 року виїхав на постійне місце проживання за межі України.

До виїзду за кордон, позивач отримував пенсію по інвалідності, як інвалід Великої Вітчизняної війни ІІ групи.

У зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю виплата пенсії позивачу була припинена.

Уповноважений представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про поновлення виплати раніше призначеної пенсії.

Рішенням №158450 від 10.10.2015 року відповідачем в поновленні виплати пенсії відмовлено.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31.05.2016 року (справа №404/48/16-а) зобов`язано Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області здійснити перерахунок та прийняти рішення про поновлення ОСОБА_1 виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності, як інваліду Великої вітчизняної війни 2 групи, починаючи з 07.10.2009 року (а.с.20-21).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016 року (справа №404/48/16-а (2-а/404/66/16) апеляційну скаргу Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області повернуто апелянту (а.с.19).

Розпорядженням від 27.09.2016 року №825046 відповідач поновив позивачу виплату пенсії (а.с.17).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 27.12.2016 року відкрито виконавче провадження №53193369 за виконавчим листом по справі №40440/48/16-а, виданому Кіровським районним судом м. Кіровограда від 22.11.2016 р. (а.с.18).

Постановою державного виконавця від 07.02.2017 року здійснено заміну боржника Кіровоградського об`єднане управління ПФУ Кіровоградської області на Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області (а.с.10).

Постановою державного виконавця від 14.11.2017 року виконавче провадження №53193396 закінчено (а.с.9).

В зв`язку з невиконанням пенсійним фондом рішення суду, державним виконавцем направлено подання до Кропивницького відділу поліції ГУ НП в Кіровоградській області, в зв`язку з чим - 25.11.2017 р. внесені відомості до ЄРДР (а.с.7).

13.08.2018 року представник позивача - Акерман О.М. звернувся зі скаргою до Пенсійного фонду України на бездіяльність посадових осіб Кіровоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області щодо не проведення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .

В подальшому, Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом приєднання в Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Листом від 25.04.2018 року за вих.№260/К-17 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ) (а.с.11).

Відповідно до листа №522/К-11 від 07.09.2018 року Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області направлено довідку про суму нарахованої та виплаченої пенсії та повідомило, що на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за результатом якого її розмір станом на 07.10.2009 року становить 709,54 грн. Підстави для проведення наступних перерахунків - відсутні, оскільки постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда не містить таких зобов`язань (а.с.12-14).

09.11.2018 року позивачем звернувся до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області з вимогою здійснити перерахунок розміру пенсії, відповідно до норм пенсійного законодавства, починаючи з 07.10.2009 року.

Листом №644/К-11 від 20.11.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило, що на виконання судового рішення Кіровоградським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за результатом якого її розмір станом на 07.10.2009 р. становить 709,54 грн. Підстави для проведення наступних перерахунків відсутні, оскільки постанова Кіровського районного суду м. Кіровограда не містить таких зобов`язань.

В зв`язку з тривалим та неналежним невиконанням судового рішення, позивач звернувся до Кіровоградської місцевої прокуратури зі скаргою (а.с.6).

Позивач вважає, що дії відповідача щодо нарахування йому пенсії по інвалідності, як інваліду ВВв 2 групи, починаючи з 07.10.2009 по т.ч. в розмірі 709,54 грн. на місяць, без проведення перерахунку пенсії, без проведення всіх передбачених пенсійним законодавством України індексацій, підвищень, надбавок та доплат, на які він має право протиправними, що і стало підставою для звернення до суду.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону №1058- IV, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України", на 2009-2019 роки - прожитковий мінімум на одну особу у розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, становив:

- на 2009 рік: з 1 листопада 2009 року 573,00 грн.;

- на 2010 рік: з 1 січня 695,00 грн., з 1 квітня - 706,00 грн., з 1 липня 709,00 грн., з 1 жовтня 723,00 грн., з 1 грудня 734,00 грн.;

- на 2011 рік: з 1 січня 750,00 грн., з 1 квітня 764,00 грн., з з 1 жовтня 784,00 грн., з 1 грудня 800,00 грн.;

- на 2012 рік: з 1 січня 822,00 грн., з 1 квітня 838,00 грн., з 1 липня 844,00 грн., з 1 жовтня 856,00 грн., з 1 грудня 884,00 грн.;

- на 2013 рік: з 1 січня 894,00 грн., з 1 грудня 949,00 грн.;

- на 2014 рік: з 1 січня 949,00 грн.;

- на 2015 рік: з 1 січня 949,00 грн., з 1 вересня 1074,00 грн.;

- на 2016 рік: з 1 січня 1074,00 грн., з 1 травня 1130,00 грн., з 1 грудня 1247,00 грн.

Таким чином станом на 01.09.2016 року мінімальний розмір пенсії за віком не може бути меншим за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, тобто, не менше 1130,00 грн. станом на 1 травня 2016 року.

Отже, розмір пенсії ОСОБА_1 , розрахований на виконання постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда року від 31.05.2016 року, є протиправним, оскільки не відповідає вимогам Конституції України та Закону № 1058-IV.

Європейський суд з прав людини у справі «Петриченко проти України» 12 липня 2016 року ухвалив рішення, яким визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Зокрема, до Європейського суду з прав людини звернувся заявник ( ОСОБА_2 ), який скаржився на порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, а саме на те, що національні суди не розглянули його доводи про те, що розмір його пенсії було встановлено всупереч вимогам статті 46 Конституції, тобто не у відповідності розміру пенсії, передбаченого вимогами статті 46 Конституції України.

У рішенні Європейський суд з прав людини вказав, що: «Національні суди при розгляді справи щодо невідповідності розміру пенсії вимогам статті 46 Конституції не зробили жодної спроби проаналізувати вимоги заявника, незважаючи на пряме посилання на неї у кожній судовій інстанції. Заявник вимагав у національних судах розрахунку розміру його пенсії у відповідності до вимог статті 46 Конституції України».

Статтею 46 Конституції регламентовано, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Також, Європейський суд з прав людини вказав, що аналогічні скарги (невідповідність розміру пенсії вимогам Конституції) були предметом розгляду у справах «Проніна проти України» та у справі «Богатова проти України».

В ухвалених рішеннях по даних справах Європейський суд з прав людини зазначив: «Національні суди не зробили жодної спроби проаналізувати позов заявниці з цієї точки зору, не зважаючи на чітке відповідне посилання перед кожною судовою інстанцією. Одним із способів реагування на даний аргумент заявниці могло б бути порушення цього питання у Конституційному Суді, який таким чином мав би можливість ухвалити рішення щодо відповідності норм пенсійного законодавства вимогам Конституції, однак національні суди, цілком ігноруючи аргументи заявниці, хоча вони були специфічними, доречними та важливими, не виконали своїх зобов`язань відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції».

За таких умов, з ухвалених Європейським судом з прав людини рішень у справах «Петриченко проти України», «Богатова проти України», «Проніна проти України» визнано безумовне право пенсіонерів за віком на отримання пенсії не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Варто зазначити, що відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, а також суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням наведеного та встановлених обставин, суд приходить до висновку, що у даній справі відповідач діяв не використавши повноваження з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінаційно; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З урахуванням вставленого протиправного зменшення відповідачем розміру пенсії ОСОБА_1 , суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації ЗУ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року було прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Аналіз даних правових норм свідчить про те, що компенсація можлива лише в тому разі, коли пенсія нарахована, але не виплачена.

Не отримані з вини пенсійного органу суми пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у разі проведених нарахувань.

Щодо права позивача на індексацію сум пенсій, суд зазначає наступне.

Питання індексації пенсії врегульовано Законом України від 3 липня 1991 року №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі Порядок № 1078).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Згідно Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку). Відповідно до пункту 5 Порядку сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Крім того зазначається, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що під «підвищенням пенсії» розуміється тільки таке збільшення суми нарахування, яке здійснюється відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто випадки, коли пенсія була неправомірно недонарахована і в подальшому на підставі рішення суду нарахована в належному обсязі, не належать до «підвищення пенсії» в розумінні пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Отже, здійснення пенсійним органом перерахунку пенсії на виконання рішення суду, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв`язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, оскільки фактично збільшення доходів позивача в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбулось.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 7 березня 2018 року у справі № 727/5413/17, від 4 травня 2018 року у справі № 688/213/17, від 26 червня 2018 року у справі № 497/4/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, право позивача на індексацію сум пенсії має бути визначено пенсійним органом у встановленому законом порядку за наявності правових підстав, а тому в цій позовній вимозі слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 КАС України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача, необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі обставини встановлені під час розгляду даної справи, з метою належного та ефективного способу захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача, а також забезпечення його виконання та виключення необхідності наступних звернень до суду, суд дійшов висновку про необхідність, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не виконання Законів та рішення суду та зобов`язати відповідача - перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009 року відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV із врахуванням висновків суду, з урахуванням раніше виплачених сум.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В частині клопотання позивача щодо постановлення окремої ухвали, суд зазначає, що це є правом суду, а тому дослідивши матеріали справи, суд не вбачає достатніх підстав для її прийняття.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ - 20632802) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 07.10.2009 року

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області перерахувати розмір пенсії та її виплату ОСОБА_1 з 07.10.2009 року, відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, із врахуванням висновків суду, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко