Справа № 640/9593/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року м. Київ № 640/9593/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Невмержицькій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар"

до Дніпровської міської ради,

Південно-східного міжобласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України,

Антимонопольного комітету України

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпроменерго"

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій

та зобов`язання вчинити дії,

за участю:

представників позивача - Кабишевої Т.М.,

представника відповідача (Дніпровської міської ради) - Олійник Ю.М.,

представника відповідачів (Антимонопольного комітету України та Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України) - Атаманюка Г.В.,

представника третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія") - Коцюбко І.В.,

представника третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроменерго") - Бондаренка П.В.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дніпровської міської ради, Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Антимонопольного комітету України, в якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.06.2020) просить суд:

- визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- скасувати рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Код , пр. О.Поля, 2) щодо погодження проекту рішення Дніпропетровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- зобов`язати Антимонопольний комітет України (Код , 03035, м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45) скасувати рішення про погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проекту рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- скасувати рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (Код , пр. О. Поля, 2) щодо погодження проекту рішення Дніпропетровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста";

- зобов`язати Антимонопольний комітет України (Код , 03035, м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 45) скасувати рішення про погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проекту рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2019 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста".

В обгрунтування позовних вимог вказано, що Дніпровська міська рада під час прийняття рішення від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" діяла не на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а саме порядку, встановленому Податковим кодексом України та Законом України від 11.09.2003 №1160 "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", що робить його незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначено, що згідно додатку до рішення від 18.12.2019 №9/52 з 01.07.2020 ставки податку та розмір річної орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення (землі громадської забудови, землі транспорту) розміром 0,9 га. та більше підвищено з 3-х до 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" є землекористувачем земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :06:093:0014), загальною площею 1,5691 га на підставі договору оренди від 23 червня 2008 року. Оскаржуване рішення є нормативно-правовим актом який змінює орендну плату на земельні ділянки комунальної форми власності, що перебувають в користуванні юридичних осіб. Його виконання грубо порушить права позивача та інших землекористувачів, та з 01.07.2020 призведе до додаткових витрат у вигляді незаконного та необгрунтованого застосування максимального розміру орендної плати (відсотків нормативної грошової оцінки).

На думку позивача, рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52, в якому застосовані різні відсоткові ставки орендної плати від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок з однаковим цільовим призначенням в межах однієї категорії земель є, порушенням антиконкурентного законодавства, оскільки створює дискримінаційні умови діяльності і може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на ринку. Погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проекту рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" є неправомірним та вчиненим з порушенням антимонопольного законодавства.

За посиланням позивача, він звертався до Антимонопольного комітету України щодо протиправних дій Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо погодження проекту рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста". Проте Антимонопольний комітет України не здійснив активних дій щодо скасування протиправного погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, незважаючи на грубі порушення норм законодавства останнім.

В заяві про зміну предмету позову від 03.06.2020 позивачем вказано, що 20.05.2020 Дніпровська міська рада прийняла рішення №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста". Зазначеним рішенням, зокрема, змінені ставки земельного податку (відсотків нормативної грошової оцінки) та розмір орендної плати (відсотків нормативної грошової оцінки) за землю окремих земель громадської забудови "Для обслуговування будівель торгівлі, що використовують земельну ділянку площею 0,9 га та більше". Рішення набуває чинності з 01.01.2021. Згідно додатку до рішення №11/57 з 01.01.2021 ставки податку та розмір річної орендної плати за користування земельними ділянками певного цільового призначення ("Для обслуговування будівель торгівлі, що використовують земельну ділянку площею 0,9 га та більше", що використовують земельну ділянку площею 0,9 га та більше") підвищено з 3-х до 10 відсотків їх нормативної грошової оцінки. Позивач вважає, що рішення №11/57 є незаконним та таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, прийнятим з порушенням встановленого Податковим кодексом України порядку для прийняття органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №640/9593/20, наголошено, що розгляд справи буде здійснюватись в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 01.06.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій територіального відділення щодо погодження проекту рішення не підлягають задоволенню оскільки, проект рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" не було надіслано на погодження до територіального відділення, а відтак документ щодо його погодження територіальним відділенням не видавався.

Антимонопольним комітетом України 04.06.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що на адресу Комітету надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" щодо можливого порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Дніпровської міської ради, що полягали у внесені змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про встановлення земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільг із сплати земельного податку на території міста", а також щодо наявності в діях посадових осіб Відділення ознак порушення норм власних повноважень під час погодження проектів рішень, зокрема, органів місцевого самоврядування. За інформацією, наданою листом Відділення від 29.04.2020 №54-02/1016, рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" на погодження до Відділення не надходило.

Крім того, Антимонопольним комітетом України зазначено, що розпорядженням адміністративної колегії Відділення №54/5-рп/к від 22.04.2020 розпочато розгляд справи №54-03/11п за ознаками вчинення Дніпровською міською радою порушення, передбаченого пунктом 3 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", визначеним частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції, а саме щодо встановлення в рішеннях Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №8/52 та №9/52 різних ставок податку за користування земельними ділянками та різних ставок орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями, в залежності від площі земельної ділянки та здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Відділенням здійснюється збір та аналіз доказів у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2020 прийнято до розгляду заяву представника позивача про збільшення позовних вимог в адміністративній справі №640/9593/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2020 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія" та товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроменерго" як третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору в адміністративній справі №640/9593/20 - залишено без розгляду.

Також, вказаною ухвалою суду, на підставі статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України, товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія" та товариство з обмеженою відповідальністю "Техпроменерго" залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Дніпровською міською радою 09.06.2020 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечено проти позовних вимог та вказано, що рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 прийнято в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України зі змінами відповідно Закону України №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №483 "Про затвердження форм типових рішень про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки", яка передбачає диференційований підхід при встановленні ставок та пільг зі сплати земельного податку. Рішення прийнято з метою збільшення надходжень до бюджету міста за рахунок плати за землю.

Зазначено, що згідно зі статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному Податковим кодексом України. Відповідно до статті 144 Конституції України рішення міської ради є обов`язковим до виконання на відповідній території.

Вказано, що пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів" установлено, що у 2019 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

На думку відповідача, оскаржуване позивачем рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", не є регуляторним актом та приймалось без проходження процедур, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Зазначеним Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів" фактично зупинено дію підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України для органів місцевого самоврядування при ухваленні ними рішень по місцевих податках і зборах на 2019 рік.

Також зазначено, що рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" було прийнято не конкретно для окремого платника, а для груп платників плати за землю, які мають однакові ознаки (площа земельної ділянки та категорію земель). Різні розміри ставок орендної плати за групами платників міською радою встановлено згідно з повноваженнями визначених законодавством.

На думку відповідача, рішення міської ради, зі змінами, стосовно плати за землю прийнято в межах повноважень, передбачених законодавством і регулюють фінансові відносини, які згідно зі статтею 4 Господарського кодексу України виникають у процесі формування та контролю виконання бюджету міста та прийнято згідно з нормами Податкового кодексу України, не виходячи за межі граничних розмірів плати за землю, а тому представник відповідача вважає, що жодних порушень принципу рівності усіх платників податків перед законом та принципу нейтральності оподаткування з прийняттям оскаржуваного рішення від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" Дніпровською міською радою не вбачається. Також зазначено, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій територіального відділення щодо погодження проекту рішення не підлягають задоволенню оскільки, вищезазначений проект не було надіслано на погодження до територіального відділення, а відтак документ щодо його погодження територіальним відділенням не видавався.

На виконання вимог ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.05.2020 та 04.06.2020, Дніпровською міською радою опубліковано оголошення про оскарження рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" та рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", відповідно до вимог статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" 15.06.2020 подано відповіді на відзиви Антимонопольного комітету України та Дніпровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в яких вказано, що з метою запобіганню порушення антиконкурентного законодавства, частиною четвертою статті 20 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти нормативно-правових актів та інших рішень, які можуть вплинути на конкуренцію, зокрема щодо створення суб`єктів господарювання, встановлення і зміни правил їх поведінки на ринку, або такі, що можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, а також одержувати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію у випадках, передбачених законом. У відповідності до пункту 1 Положення про порядок погодження з органами Антимонопольного комітету України рішень органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, органів місцевого самоврядування щодо демонополізації економіки, розвитку конкуренції та антимонопольного регулювання, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 01.04.1994 №4-р до територіального відділення Антимонопольного комітету на погодження надсилаються у тому числі проекти рішень органів місцевого самоврядування, які можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках.

Вказано, що прийняттю Дніпровською міською радою рішень "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" від 18.12.2019 №9/52 та "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" від 20.05.2020 №11/57, повинно обов`язково передувати узгодження їх проектів із територіальним відділенням Антимонопольного комітету України. І лише за умови схвалення проектів зазначених рішень територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, можливе їх прийняття, введення в дію та застосування на території міста.

Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 22.06.2020 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких повторно наголошено, що проект оскаржуваного рішення на погодження до територіального відділення не надходив, а тому відсутні підстави вважати дії територіального відділення неправомірними та вчиненими з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Органи Антимонопольного комітету не несуть відповідальності за протиправні дії, які вчинені органами влади, органами місцевого самоврядування. На думку відповідача, твердження позивача, що до територіального відділення надходив на погодження проект оскаржуваного рішення є хибними та такими, що не підтверджуються жодними доказами з боку позивача.

Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія" 22.06.2020 подано пояснення, в яких вказано, що оскаржувані рішення є нормативно-правовими актами які змінюють орендну плату на земельні ділянки комунальної форми власності, що перебувають в користуванні юридичних осіб. Його виконання грубо порушить права позивача та інших землекористувачів, в тому числі, товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія" та призведуть до додаткових витрат у вигляді незаконного та необгрунтованого застосування максимального розміру орендної плати (відсотків нормативної грошової оцінки). Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Дніпротехекологія" є землекористувачем земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :08:742:0381, загальною площею 1,3465га. на підставі договору оренди від 24.03.2014. Отже, як суб`єкт зазначених правовідносин, до якого будуть застосовані вказані рішення товариство повністю підтримує позовні вимоги позивача та просить їх задовольнити.

Зазначено, що під час прийняття рішення №9/52 Дніпровською міською радою, зокрема, було порушено підпункт 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, згідно яких, рішення про встановлення місцевих податків та і зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку, бюджетного періоду, що настає за плановим періодом, проте рішення №9/52 прийняте 18 грудня 2019 року (після 15 липня 2019року) і введено в дію з 01.07.2020 (в середині поточного року).

На думку третьої особи, Дніпровська міська рада під час прийняття рішення від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" діяла не на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а саме порядку, встановленому Податковим кодексом України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності №1160 від 11.09.2003, що робить його незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Також зазначено, що в порушення положень пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу, Дніпровська міська рада перевищила свої повноваження та прийняла рішення №11/57 від 20.05.2020, яким змінила та ввела з 01.01.2021 на території міста Дніпро ставки земельного податку у розмірі 10 відсотків для земель з наступним призначенням: "Для обслуговування будівель торгівлі, що використовують земельну ділянку площею 0,9 га. та більше". Окрім того, рішення Дніпровської міської ради №9/52 прийняте 18 грудня 2019 року, а опубліковане в друкованому виданні "Наше місто" 26 грудня 2018 року, без додержання, встановленого Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" способу - не вчинено ані включення проекту оскаржуваного акту до плану регуляторної діяльності, ані повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту з метою одержання зауважень і пропозицій, не вчинено відповідного аналізу регуляторного впливу, не проведено належним чином його обговорення. Одночасно, рішення Дніпровської міської ради №11/57 прийняте 20.05.2020, а опубліковане на сайті Дніпровської міської ради 22.05.2020.

На думку третьої особи, опублікування оскаржуваного рішення від 20.05.2020 №11/57 відбулося також із порушенням встановленого Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" способу та порядку, оскільки Дніпровською міською радою не було забезпечено можливості його обговорення з метою одержання зауважень і пропозицій, зокрема, тих суб`єктів господарювання на яких таких нормативно-правовий акт буде поширювати свою дію. Вказане має наслідком порушення принципу прозорості та врахування громадської думки і тягне порушення прав як позивача та третіх осіб по справі, так і інших суб`єктів підприємництва та громадян міста.

Застосування в оскаржуваних рішеннях від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 різних відсоткових ставок орендної плати від нормативної грошової оцінки для земельних ділянок з однаковим цільовим призначенням в межах однієї категорії земель є, порушенням антиконкурентного законодавства, оскільки створює дискримінаційні умови діяльності і може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на ринку. Призвести до того, що суб`єкти господарювання з однаковим видом економічної діяльності понесуть різні витрати за користування земельними ділянками.

Погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проекту рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", а також проекту рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" є неправомірним та вчиненим з порушенням антимонопольного законодавства.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпроменерго" 30.06.2020 подано пояснення, які є аналогічними поясненням товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Дніпротехекологія".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" 30.06.2020 подано заперечення, в яких вказано, що ставки земельного податку та орендної плати за користування землями комунальної власності на території міста Дніпро, встановлені рішенням Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52, є обов`язковими для застосування у окремих відносинах між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарської діяльності, можуть застосовуватися неодноразово і стосуються невизначеного кола суб`єктів, зазначене рішення є регуляторним актом, і має бути прийняте з додержанням вимо Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". В преамбулі оскаржуваного рішення від 18.12.2019 №9/52 зазначено, що воно прийняте, зокрема, на виконання Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів". Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону також установлено, що у 2019 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12. і, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Вказано, що положення пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів" розповсюджуються виключно на рішення, які прийматимуться органами місцевого самоврядування на виконання змін, внесених до Податкового кодексу України зазначеним нормативний актом. Виключенням є тільки туристичний збір, встановлення якого або внесення змін до вже існуючих рішень дозволено органам місцевого самоврядування здійснювати протятом усього 2019 року без дотримання регуляторних процедур.

Також, товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" 30.06.2020 подано для долучення до матеріалів справи копію витягу з рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.06.2020 №54/17-р/к, справа №54/5-20.

В подальшому, товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" 20.07.2020 подано відповідь на заперечення, в яких вказано, що отримання від Антимонопольного комітету погодження проектів оскаржуваних рішень які можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, є обов`язком, а не правом органу місцевого самоврядування. Законодавство не зобов`язує учасників зазначених правовідносин будь-яким чином оприлюднювати інформацію щодо погодження (або відмови в погодженні) таких рішень. Зазначено, що у позивача були всі правові підстави вважати оскаржувані рішення Дніпровської міської ради погодженими Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, оскільки, як випливає з наведеного законодавства, лише за умови схвалення проектів рішень від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, можливе їх прийняття, введення в дію та застосування на території міста.

Дніпровською міською радою 21.07.2020 подано відзив на заяву про зміну предмету позову, в якому представник відповідача вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказано, що рішення міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" прийнято в межах повноважень, керуючись Податковим кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Розробка та прийняття рішення міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" здійснювалась за процедурою, передбаченою Законом України "Про засади державної регуляторної політики у ссфері господарської діяльності" для прийняття регуляторних актів. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до повноважень міської ради та її виконавчих органів належить вирішення питань регулювання земельних відносин, справляння плати за землю, тобто міська рада не просто має право, а зобов`язана відповідно до закону врегулювати питання плати за землю, у тому числі і розмір орендної плати за землю, як складову частину цього джерела доходів бюджету міста. Відсутність рішення міської ради стосовно розмірів орендної плати за землю унеможливлює визначення розміру цієї плати при укладанні договору оренди землі. Відповідач вважає, що при визначенні розмірів річної орендної плати для різних категорій земель у межах граничних розмірів згідно з Податковим кодексом України, міська рада діяла суто в межах повноважень, наданих їй законом.

Антимонопольним комітетом України 27.07.2020 подано відзив на заяву про зміну предмету позову, який є аналогічним за змістом відзиву Антимонопольного комітету України від 04.06.2020.

Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України 28.07.2020 подано відзив на заяву про зміну предмету позову, які є аналогічними за змістом попереднім запереченням.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" 29.07.2020 та 03.08.2020 подано заперечення на відзив на заяву про зміну предмету позову, в яких позовні вимоги підтримано в повному обсязі та зазначено, що приймаючи рішення про встановлення різних ставок орендної плати для землекористувачів земельних ділянок в межах однієї категорії земель, відповідач порушив визначені Податковим кодексом України принципи рівності усіх платників податків перед законом та принцип нейтральності оподаткування, чим поставив товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський базар" у нерівне становище поряд з іншими суб`єктами господарювання, які використовують землі громадської забудови (03) для обслуговування будівель торгівлі (03.07) та створив дискримінаційні умови землекористування.

Зазначено, що аналогічного висновку дійшло Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету у рішенні від 23.06.2020 у справі №54/5/20. Зазначеним рішенням дії Дніпровської міської ради, які полягали у встановленні в рішеннях від 18.12.2019 №8/52 та від 18.12.2019 №9/52 різних ставок податку за користування земельними ділянками та різних ставок орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями ( в залежності від площі земельної ділянки; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами) є порушенням, передбаченим пунктом 3 статті 50 та частиною першою статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, що можуть призвести до обмеження конкуренції.

За посиланням позивача, рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57та рішення від 18.12.2019 №9/52 прийняті з аналогічного питання - встановлення ставок земельного податку та орендної плати за землю на території міста Дніпра. Дніпровську міську раду зобов`язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом приведення рішень Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №8/52 та від 18.12.2019 №9/52 у відповідність до вимог законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом визначення єдиного підходу щодо ставок податку та річного розміру орендної плати за користування земельними ділянками. З однаковим цільовим призначенням.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 в задоволенні клопотання Антимонопольного комітету України про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі в частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 в задоволенні заяви Дніпровської міської ради про роз`єднання позовних вимог в адміністративній справі №640/9593/20 відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2020 в задоволенні клопотання Дніпровської міської ради про зупинення провадження у справі №640/9593/20 відмовлено.

В судовому засіданні 06.08.2020 протокольною ухвалою замінено відповідача в порядку правонаступництва Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України на Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровської міської ради від 06.12.2017 року №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" встановлено на території міста ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю відповідно до додатку 1.

Зміни до рішення Дніпровської міської ради №13/27 вносились рішеннями від 21.02.2018 №8/30, від 23.05.2018 №5/32, від 19.12.2018 №6/39, від 23.01.2019 №7/40, від 20.03.2019 №4/43, від 19.06.2019 №5/46, від 24.07.2019 №7/47, від 24.07.2019 №8/47, від 27.11.2019 №6/50, від 18.12.2019 №8/52, від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57.

Правомірність останніх двох рішень є предметом розгляду в зазначеній справі.

Дніпровською міською радою 18.12.2019 прийнято рішення №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", яким вирішено:

1. Внести зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами):

1.1. У частині додатка 1 (ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю) згідно з додатком.

1.2. Викласти підпункт 2.2.4 та 2.2.5 додатка 1 у новій редакції:

2.2.4. За земельні ділянки, які використовуються юридичними особами державної та комунальної власності, - 3,0.

2.2.5. Інші - 12,0"

1.3. Викласти підпункт 2.3 додатка 1 у новій редакції:

2.3. За земельні ділянки. Які перебувають у власності юридичних та/або фізичних осіб:

2.3.1. За земельні ділянки, по яких ставка податку визначена у розмірі менше 0,8 - згідно з цим додатком (таблиця) за видами цільового призначення земель.

2.3.2. За земельні ділянки, які придбано у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста та по яких ставка податку визначена у розмірі більше 0,8, згідно з цим додатком (таблиця) за видами цільового призначення земель - 0,8.

2.3.3. Інші - 1,0"

2. Установити, що це рішення набирає чинності з 01.07.2020.

Зазначене рішення було опубліковано на офіційному сайті Дніпровської міської ради та в газеті "Наше місто" від 26.12.2019.

В подальшому, Дніпровською міською радою 20.05.2020 прийнято рішення №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", яким вирішено:

1. Внести зміни до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" (зі змінами):

1.1. У частині додатка 1 (ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю) згідно з додатком.

1.2.Викласти пункт 2 додатка 1 у новій редакції:

2. Ставка земельного податку становить у відсотках від їх нормативної грошової оцінки:

2.1. За земельні ділянки суб`єктів господарювання в частині переданих ними в оренду площ нерухомого майна установам, організаціям, які утримуються за рахунок коштів державного бюджету або місцевих бюджетів, - 0,01.

2.2. За земельні ділянки, що використовуються юридичними і фізичними особами, в тому числі у разі набуття у власність будівель, споруд (їх частини), але право власності, право постійного користування на які в установленому законодавством порядку не оформлено, а також у разі невнесення інформації про земельні ділянки до відомостей Державного земельного кадастру та якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель:

2.2.1. За земельні ділянки, які використовуються для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), колективного житлового будівництва, обслуговування багатоквартирного житлового будинку, обслуговування будівель тимчасового проживання, будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів, колективного гаражного будівництва (у тому числі обслуговування збудованих гаражів), іншої житлової забудови, обслуговування паркінгів та автостоянок, які використовуються без отримання прибутку, на землях житлової та громадської забудови, обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (під житловим фондом), індивідуального та колективного дачного будівництва (у тому числі обслуговування збудованих об`єктів), - 0,06.

2.2.2. За земельні ділянки сільськогосподарського призначення, за винятком земельних ділянок, зазначених у підпункті 2.2.3 цього додатка, - 0,3.

2.2.3. За земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які відведено для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, - 1,0.

2.2.4. За земельні ділянки, які використовуються юридичними особами державної та комунальної форми власності, - 3,0.

2.2.5. За землі енергетики, землі промисловості, землі транспорту (крім автозаправних станцій, автозаправних комплексів (крім державної та комунальної власності) та автозаправних станцій, автозаправних комплексів (крім державної та комунальної власності), на території яких здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами),- 6,0.

2.2.6. Інші - 12,0.

2.3. За земельні ділянки, які перебувають у власності юридичних та/або фізичних осіб:

2.3.1. За земельні ділянки, по яких ставка податку визначена у розмірі менше 0,8, - згідно з цим додатком (таблиця) за видами цільового призначення земель.

2.3.2. За земельні ділянки, які придбано у власність із земель комунальної власності територіальної громади міста та по яких ставка податку визначена у

розмірі більше 0,8, згідно з цим додатком (таблиця) за видами цільового призначення земель - 0,8.

2.3.3. Інші - 1,0".

1.3. Доповнити пункт 3 підпунктом 3.3 у такій редакції:

3.3. Розмір річної орендної плати за земельні ділянки у разі невнесення інформації про земельні ділянки до відомостей Державного земельного кадастру та якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель:

3.3.1. За земельні ділянки, які використовуються для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), колективного житлового будівництва, обслуговування багатоквартирного житлового будинку, обслуговування будівель тимчасового проживання, будівництва і обслуговування індивідуальних гаражів, колективного гаражного будівництва (у тому числі обслуговування збудованих гаражів), іншої житлової забудови, обслуговування паркінгів та автостоянок, які використовуються без отримання прибутку, на землях житлової та громадської забудови, обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (під житловим фондом), індивідуального та колективного дачного будівництва (у тому числі обслуговування збудованих об`єктів), - 0,06.

3.3.2. За земельні ділянки сільськогосподарського призначення, за винятком земельних ділянок, зазначених у підпункті 3.3.3 цього додатка, - 0,3.

3.3.3. За земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які відведено для збереження та використання земель природно-заповідного фонду, - 1,0.

3.3.4. За земельні ділянки, які використовуються юридичними особами державної та комунальної форми власності, - 3,0.

3.3.5. За землі енергетики, землі промисловості, землі транспорту (крім автозаправних станцій, автозаправних комплексів (крім державної та комунальної власності) та автозаправних станцій, автозаправних комплексів (крім державної та комунальної власності), на території яких здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами),- 6,0.

3.3.6. Інші - 12,0".

2. Установити, що це рішення набирає чинності з 01.01.2021.

Зазначене рішення 22.05.2020 було опубліковано на офіційному сайті Дніпровської міської ради та в газеті "Наше місто" від 28.05.2020.

Товариство з обмежеою відповідальністю "Слов`янський базар" вважаючи рішення від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 протиправними та такими, що прийнятті з порушенням встановленого Податковим кодексом України порядку для прийняття органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків та зборів, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Пунктом 24 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Статтею 1 Закону України від 11 вересня 2003 року №1160-IV "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом. Регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Також орган місцевого самоврядування є регуляторним органом згідно з положеннями сказаної статті.

Частиною першою статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування відповідно до Податкового кодексу України встановлюють місцеві податки і збори. Місцеві податки і збори зараховуються до відповідних місцевих бюджетів у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України.

При цьому, такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 24 частини першої статті 26 цього Закону).

Статтею 7 Податкового кодексу України визначено загальні засади встановлення податків і зборів. Під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи:

платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку.

Під час встановлення податку можуть передбачатися податкові пільги та порядок їх застосування.

Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пункту 8.3 статті 8 Податкового кодексу України до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 12 Податкового кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Зважаючи на зазначені норми законодавства та враховуючи, що рішеннями від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 змінюються розміри ставок місцевого податку, суд дійшов висновку, що рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 є регуляторними актами і до процедури їх прийняття повинні застосовуватися положення Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи представника Дніпровської міської ради щодо того, що оскаржуване рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", не є регуляторним актом та приймалось без проходження процедур, передбачених Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Підпунктом 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до підпункту 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них.

Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях та подають її в електронній формі центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про розмір та дату встановлення ставок місцевих податків та зборів на відповідних територіях.

Орган місцевого самоврядування у десятиденний строк з дня затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель направляє в електронній формі до контролюючого органу інформацію про нормативну грошову оцінку земель.

Контролюючі органи не пізніше 10 липня поточного року складають зведену інформацію про нормативну грошову оцінку земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, не пізніше 15 липня поточного року оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті зведену інформацію про проведену нормативну грошову оцінку земель.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Підпунктом 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України встановлено, що разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Відповідно до підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципу стабільності- зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

З матеріалів справи вбачається, що рішення від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" офіційно оприлюднене в газеті "Наше місто" 26.12.2019.

З огляду на зазначене, рішення від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" опубліковано з порушенням підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, так як опубліковане після 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків. Порушує принцип стабільності, визначений підпунктом 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України.

Щодо посилань відповідача Дніпровської міської ради на пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів", яким установлено, що у 2019 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", суд зазначає наступне.

Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 №2628-VIII дійсно містить вищезазначену норму, проте, суд звертає увагу, що вказаним Законом не були врегульовані питання плати за землю в межах спірних правовідносин.

Так, Дніпровською міською радою не наведено в межах якої норми Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів" прийнято оскаржувані рішення, отже не наведено підстав застосування пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 23.11.2018 №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення адміністрування та перегляду окремих видів податків і зборів".

Відповідно до приписів пункту 274.1 статті 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 274.2 статті 274 Податкового кодексу України визначено, що ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Відтак, враховуючи вищезазначене, з урахуванням того, що рішення від 18.12.2019 року №9/52 прийнято Дніпровською міською радою без додержання процедур, визначених Податковим кодексом України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", суд дійшов висновку про його протиправність.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", визнання протиправними дій Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо погодження проектів рішення Дніпропетровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста" та зобов`язання Антимонопольного комітету України скасувати рішення про погодження Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України проекту рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста", суд зазначає наступне.

Згідно статі 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" до повноважень органів Антимонопольного комітету України віднесено за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції прийняття рішення, в тому числі про:

визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Згідно із рішенням Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.06.2020 №54/17-р/к у справі №54/5-20 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Дніпровської міської ради, дії Дніпровської міської ради, які полягали у встановленні в рішеннях від 18.12.2019 №8/52 та від 18.12.2019 №9/52 різних ставок податку за користування земельними ділянками та різних ставок орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями (в залежності від площі земельної ділянки; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами) є порушенням пункту 3 статті 50 та частини першої статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом встановлено порушення Дніпровською міською радою вимог законодавства про захист економічної конкуренції.

Доводи Дніпровської міської ради щодо необгрунтованості зазначеного рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.06.2020 №54/17-р/к не приймаються судом до уваги, оскільки доказів його скасування у визначеному чинним законодавством порядку, станом на час розгляду даної справи, суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 також встановлює різні ставки земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями (в залежності від площі земельної ділянки; здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами).

Що, відповідно, свідчить про порушення Дніпровською міською радою пункту 3 статті 50 та частини першої статті 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування, і в частині цього рішення.

Рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 встановлюють різні ставки податку за користування земельними ділянками та різні ставки орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями, які ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання та можуть призвести до обмеження конкуренції.

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані погоджувати з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти нормативно-правових актів та інших рішень, які можуть вплинути на конкуренцію, зокрема щодо створення суб`єктів господарювання, встановлення і зміни правил їх поведінки на ринку, або такі, що можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції на відповідних ринках, а також одержувати дозвіл Антимонопольного комітету України на концентрацію у випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що відповідачами не заперечувався той факт, що при прийнятті оскаржуваних рішень від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57, Дніпровською міською радою з Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями проекти таких рішень не погоджувались.

Позивачем не надано суду доказів щодо наявності таких погоджень, за доводами відповідача під час судового розгляду справи, таких погоджень не надавалось, процедура прийняття оскаржуваних рішень Дніпровською міською радою не дотримана, у зв`язку чим відсутні підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Одночасно, як вбачається із матеріалів справи, Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, встановлений факт порушення Дніпровською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення законодавства про захист економічної конкуренції.

Рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57 встановлюють різні ставки податку за користування земельними ділянками та різні ставки орендної плати за користування земельними ділянками за додатковими критеріями, які ставлять у нерівне становище окремі категорії суб`єктів господарювання та можуть призвести до обмеження конкуренції.

Отже, Дніпровською міською радою при прийнятті оскаржуваних рішень від 18.12.2019 №9/52 та від 20.05.2020 №11/57, порушено процедуру їх прийняття, принцип безсторонності та неупередженості при прийнятті регуляторного акту, принцип рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, виходячи з меж заявлених позовних вимог та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241- 246, 250, 255, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 18.12.2019 №9/52 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста".

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.05.2020 №11/57 "Про внесення змін до рішення міської ради від 06.12.2017 №13/27 "Про ставки земельного податку, розмір орендної плати за землю, пільги зі сплати земельного податку на території міста".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення складено 07.09.2020.