Справа № 756/2593/20
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2020-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

03.09.2020 Справа № 756/2593/20
Унікальний № 756/2593/20
Провадження № 2-а/756/126/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 вересня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач у лютому 2020 року звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії інспектора роти 2 батальйону 4 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Піця Андрій Миколайович та скасувати постанову серії ЕАК №2120071 від 17 лютого 2020 року про притягнення його, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 17 лютого 2020 року рухався у транспортному засобі «VOLKSWAGEN СС» д.н.з НОМЕР_1 , проїжджаючи по проїжджій частині вул. Олени Теліги,39 виконував маневр поворот праворуч, біля будинку 39 з дотриманням вимог п.п.17.1,17.2 ПДР попередньо виконавши заїзд на смугу для руху маршрутних транспортних засобів. Увімкнувши сигнал праворуч. Проте, був зупинений інспектором патрульної поліції, який сказав, що порушив п.17.1 ПДР, здійснював рух на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів. Посилаючись на відсутність будь-яких доказів порушення ним ПДР, упередженість інспектора поліції при прийнятті оскаржуваної постанови, яка постановлена з порушенням діючого законодавства, без належного обґрунтування та розгляду, просить задовольнити заявлений ним позов.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, 06 квітня 2020 року в порядку ст.47 КАС України представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у зв`язку із законністю та обґрунтованістю винесеної постанови. Свої заперечення мотивовано тим, що інспектор патрульної поліції при складанні оскаржуваної постанови діяв у межах наданих повноважень, з дотриманням встановлених правил, зауважує, що позивачем не надано доказів спростування факту наявності адміністративного правопорушення.

Відповіді на відзив від позивача не надходила.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва суду від 28 лютого 2020 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як видно з тексту оскаржуваної постанови серії ЕАК №2120071 від 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. В постанові зазначено, що 17 лютого 2020 року о 10.02 год. в м.Києві по вул. О.Теліги, 37А, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом здійснив зупинку(рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8.чим порушив п.17.1 ПДР України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.3 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, перевіряючи правомірність її винесення суб`єктом владних повноважень, суд зобов`язаний перевірити наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, диспозицією ч.3 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за зокрема, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 17.1. ПДР України встановлено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі.

Пунктом 17.2. ПДР України передбачено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В КУпАП та КАС України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та її перегляду судом у випадку оскарження, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. В даній категорії справ відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача та його заперечення проти пред`явленого йому обвинувачення, адже в силу ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів, а допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом досліджено наданий позивачем DVD диск на якому міститься запис фіксування процесу притягнення його до адміністративної відповідальності. На якому викладено його зауваження та пояснення, що він виїхав на смугу руху маршрутного ТЗ лише для того, щоб здійснити поворот праворуч, задля чого включив «поворот праворуч», що не заперечувалось на відеозапису інспектором ПП. На дослідженому судом відеозапису інспектором ПП зазначено, що при оскарженні прийнятої ним постанови суду буде надано відеозапис порушення, яке зафіксовано на камері відео спостереження, яке розташовано на авто (запис 0:55-1:08). На поданому відеозаписі відповідач неодноразово інспектору зауважував, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки дотримався п. 17.2. ПДР України здійснював поворот праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів.

Проте, відповідачем до суду не надіслано будь-яких належних та допустимих доказів фіксації порушення позивачем правил дорожнього руху, про які інспектор зауважував винному при оголошені постанови, які могли б спростовувати твердження позивача про виконання повороту праворуч, як правомірності руху смугою для маршрутних транспортних засобів.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи сукупність викладених обставин та недоведеність правомірності винесення інспектором роти 2 батальйону 4 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, капітаном поліції Піцем А.М. постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2120071 від 17 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям провадження у справі на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 247, 251, 283, 284 КУпАП, ст.9, 76-78, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора роти 2 батальйону 4 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, капітана поліції Піця А.М. щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2120071 від 17 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Скасувати постанову серії ЕАК №2120071 від 17 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., а справу закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Яценко