Справа № 520/5389/2020
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 520/5389/2020

адміністративне провадження № К/9901/20722/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Загороднюка А.Г., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №520/5389/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду, у якому просило:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. щодо накладення арешту на майно - 100% частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Фірма «Потенціал»;

- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової О.В. від 09 квітня 2020 року у виконавчому провадженні 42256122, ЗВП №43279734 про арешт майна боржника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Лактіонової О.В. перебуває зведене виконавче провадження №43279734 щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 . Постановою державного державного виконавця від 09 квітня 2020 року накладено арешт на 100 % частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал», розмір якої складає 3000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідач в порушення статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про арешт майна пізніше наступного робочого дня після виявлення такого майна. Крім того, постанову відправлено позивачу з порушенням строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження». Позивач вважає, вказані дії та рішення державного виконавця незаконними.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством. Зокрема, зазначено, що накладення арешту на корпоративні права учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» ОСОБА_1 обмежує виключно права такого учасника щодо розпорядження своїми корпоративними правами та не є втручанням у господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал».

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» подало касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови.

За такого правового врегулювання оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень та встановлених обставин справи і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

З огляду на вказане, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №520/5389/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Потенціал» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов А.Г. Загороднюк О.В. Калашнікова