Справа № 500/178/20
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/178/20

26 серпня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді : Шульгача М.П.,

при секретарі: Музиці О. М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Печінка П. В.,

представника відповідача: Шведи О. Б.,

представника третьої особи: Грунди Р. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, суд,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, а саме:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності), як військовослужбовцю, якому з 07.09.2018 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.06.2019року №82.

2.Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року як військовослужбовцю, якому з 07.09.2018 року встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, із врахуванням раніше здійснених виплат.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та пояснили, що Позивач, під час проходження військової служби у Збройних Силах України упродовж із 18 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року приймав участь у бойових діях по забезпеченні проведення антитерористичної операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а у подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2015 року № 78 звільнений у запас.

Під час виконання обов`язків військової служби а саме 24.08.2014 року позивач одержав мінно - вибухову травму яка за висновком Центральної військово-лікарської комісії МО України (протокол №3333 від 02.08.2016 року) віднесена до категорії травм, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної комісії АВ №0800632 від 08.09.2016 року позивачу встановлено III групу інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини строком на 2 роки (до 01.10.2018 року), а також встановлено дату чергового переогляду - 06.09.2018 року.

У зв`язку із лікуванням захворювання, з приводу якого йому встановлено інвалідність, позивач упродовж із 03.09.2018 року по 06.09.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній клінічній комунальній психоневрологічній лікарні у зв`язку із чим, прибув на повторний переогляд МСЕК 07 вересня 2018 року за наслідками якого позивачу встановлено вищу - II групу інвалідності.

У зв`язку із цим позивач звернувся до відповідача через уповноважену особу Тернопільського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, із урахуванням раніше виплаченої суми, у зв`язку із встановленням 07.09.2018 року вищої - II групи інвалідності оскільки вважає, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Проте, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги, яку виклав у позиції (пункті) 51 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №82 від 21 червня 2019 року, мотивуючи його тим, що зміна групи інвалідності у позивача відбулася у понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Вважають дані дії протиправними просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів викладених у поданому відзиві на позовну заяву, а також пояснив, що згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ, який набрав чинності з 01.01.2014, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності чи ступеня втрати працездатності.

Правовідносини щодо первинного встановлення втрати працездатності виникли після набрання чинності зазначеним Законом, тому пункт 4 статті 16-3 Закону № 2011- II застосовується до позивача.

Як вбачається з матеріалів справи позивачу 06.09.2016 року було встановлено III груп інвалідності, а другу групу інвалідності позивачу було встановлено 07.09.2018 року, тобто більше двох років з часу встановлення ступеню втрати працездатності.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи підтримує думку відповідача та просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановив наступні факти.
ОСОБА_1 під час проходження військової служби у Збройних Силах України упродовж із 18 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року приймав участь у бойових діях по забезпеченні проведення антитерористичної операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а у подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2015 року № 78 звільнений у запас.

Під час виконання обов`язків військової служби, а саме 24.08.2014 року позивач одержав мінно - вибухову травму яка за висновком Центральної військово-лікарської комісії МО України (протокол №3333 від 02.08.2016 року) віднесена до категорії травм, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Довідкою до акта огляду медико-соціальної комісії АВ №0800632 від 08.09.2016 року позивачу встановлено III групу інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини строком на 2 роки (до 01.10.2018 року), а також встановлено дату чергового переогляду - 06.09.2018 року.

У зв`язку із лікуванням захворювання, з приводу якого йому встановлено інвалідність, позивач упродовж із 03.09.2018 року по 06.09.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у Тернопільській обласній клінічній комунальній психоневрологічній лікарні у зв`язку із чим, прибув на повторний переогляд МСЕК 07 вересня 2018 року за наслідками якого позивачу встановлено вищу - II групу інвалідності.

У зв`язку із цим позивач звернувся до відповідача через уповноважену особу Тернопільського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, із урахуванням раніше виплаченої суми, у зв`язку із встановленням 07.09.2018 року вищої - II групи інвалідності оскільки вважає, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Проте, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , посилаючись на те, що зміна групи інвалідності у позивача відбулася у понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, а саме з пояснень відповідача 06.09.2016 року було встановлено III групу інвалідності позивачу, а другу групу інвалідності позивачу було встановлено 07.09.2018 року, тобто більше двох років з часу встановлення ступеню втрати працездатності.

Частиною 4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі Закон №2011-XII), встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Тобто, законодавець встановив часовий проміжок у два роки який починається днем встановлення інвалідності та закінчується днем повторного медичного огляду, на якому встановлено вищу групу інвалідності.

Частиною 2 п.3 "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 (далі - Порядок № 975) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено із довідки до акта огляду медико-соціальної комісії АВ №0800632, позивачу на строк до 01.10.2018 року встановлено III групу інвалідності на підставі первинного огляду проведеного 06.09.2016 року, проте сама довідка, а також виписка із акта огляду медико-соціальної комісії, підписана головою МСЕК та видана позивачу 08.09.2016 року.

Таким чином, поскільки виписка та довідка МСЕК АВ №0800632 підписана головою МСЕК 08.09.2016 року то і юридичної сили вона набирає не раніше як з моменту підпису, поскільки голова МСЕК залишає за собою право підписувати дану виписку чи направити на додатковий огляд чи інші обстеження.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що поскільки юридичної сили виписка та довідка МСЕК АВ №0800632 набрала 08.09.2016 року то позивачем не пропущений двох річний термін звернення на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року (з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності), як військовослужбовцю, якому з 07.09.2018 встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, оформлене протоколом засідання Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.06.2019року №82.

Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року як військовослужбовцю, якому з 07.09.2018 року встановлено інвалідність II групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, із врахуванням раніше здійснених виплат.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 31 серпня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 місцезнаходження/місце проживання АДРЕСА_1 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2

відповідач:

-Міністерство оборони України місцезнаходження/місце проживанняпроспект АДРЕСА_2 ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ;

-Тернопільський обласний військовий комісаріат місцезнаходження/місце проживаннявул. Січових Стрільців, 2,м. Тернопіль,46001 07704709;

Головуючий суддя Шульгач М.П.