Справа № 160/7600/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 вересня 2020 р.Справа № 160/7600/20
1. 07.07.2020 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Червоногригорівської селищної ради до Нікопольської міської ради про:
- визнання протиправним та нечинним рішення Нікопольської міської ради № 125-41/VI від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя».
2. Ухвалою суду від 13.07.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків.
3. 20.07.2020 засобами поштового зв`язку від позивача на виконання вимог ухвали судом отримано належним чином оформлену позовну заяву та її копію відповідно до кількості учасників справи, належним чином засвідчені докази на обґрунтування позовних вимог.
4. Ухвалою суду від 29.07.2020:
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження у справі;
- залучено до участі у справі № 160/7600/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Нікопольську районну державну адміністрацію;
- призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 03.09.2020 о 10:30;
- зобов`язано Нікопольську міську раду, відповідно до статті 264 КАС України, опублікувати оголошення про відкриття Дніпропетровським окружним адміністративним судом провадження в адміністративній справі № 160/7600/20 щодо оскарження рішення Нікопольської міської ради № 125-41/VI від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя» та призначення справи для розгляду у підготовчому засіданні на 03.09.2020 о 10:30;
- встановлено учасникам справи строки для надання заяв по суті спору.
5. 03.09.2020 у судове засідання прибули всі учасники справи, судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.09.2020.
6. 03.09.2020 позивачем подано клопотання про забезпечення позову у справі № 160/7600/20, яке передано судді 04.09.2020.
7. З урахуванням статті 120 КАС України клопотання розглянуто судом 07.09.2020.
ІІ. ОБҐРУНТУВАННЯ ЗАЯВИ ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ
8. Заявою про забезпечення позову позивач просить зупинити дію нормативно-правового акту - рішення Нікопольської міської ради № 125-41/УІ «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя».
9. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що проектом внесення змін до генерального Плану міста Нікополь передбачається збільшення території міста на 441,2 га за рахунок земель суміжної Придніпровської сільської ради (правонаступником якої є Червоногригорівська селищна рада Нікопольського району Дніпропетровської області).
10. Відповідно до Схеми зонування м. Нікополя в складі проекту внесення змін до генерального плану міста Нікополь, затвердженого рішенням Нікопольської міської ради від 31.01.2014 №125-41/УІ запроектовано нове функціональне призначення (обґрунтоване потребами міста для житлової та громадської забудови) для земельних ділянок, які входять в межі населеного пункту, що не завжди збігається із цільовим призначенням ділянок, яке було встановлене при відведенні цих земель їх власникам.
11. Червоногригорівська селищна рада є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосоване рішення відповідача. Відповідно до статті 173 ЗК України межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.
12. За час дії оскаржуваного рішення відповідачем було розпочато розроблення землевпорядної документації щодо встановлення меж адміністративно-територіальної одиниці міста (внесення відомостей до Державного земельного кадастру). Відповідні проекти землеустрою у відповідності до статі 46 Закону України «Про землеустрій» були направлені на погодження суміжним громадам: Червоногригорівській (позивачу), Чкаловській та Покровській.
13. Оскільки зміни до генерального плану передбачають розширення меж міста Нікополя, з включенням земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності Червоногригорівської селищної ради, після зміни меж міста, селищна рада повинна розпоряджатись своїми земельними ділянками з урахуванням частини 2 статті 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
14. Таким чином, рішення Нікопольської міської ради № 125-41/УІ від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя» впливає на права та інтереси жителів Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади (землевласників та землекористувачів), а також на довгострокові перспективи розвитку Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади, її бюджетне наповнення, економічний стан тощо.
15. Очевидним є порушення прав, свобод та інтересів Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району, оскільки на підставі нормативно-правового акту - рішення Нікопольської міської ради № 125-41/УІ від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя», вже розроблено «Проект із землеустрою щодо встановлення (зміни) меж міста Нікополь Дніпропетровської області». Відповідач на підставі оскаржуваного рішення здійснює заходи щодо змін меж міста, з включенням до території міста земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності Червоногригорівської селищної ради.
16. Оскільки, відповідачем відповідно до пункту 2 частини 1 статті 14 Закону «Про екологічну експертизу» (був чинний на дату прийняття Нікопольською міською радою оскаржуваного рішення) не проведено державну екологічну експертизу - Червоногригорівська селищна рада не може бути впевнена щодо відповідності екологічним нормам використання земельних ділянок, які включаються у межі міста.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
17. Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
18. Згідно із частиною першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
19. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
- очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
20. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
21. Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
22. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
23. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
24. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
25. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
26. Відповідно до частини п`ятої статті 151 КАС України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
ІV. ОЦІНКА СУДУ
27. Надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд виходить із того, предметом заявленого спору є правомірність рішення Нікопольської міської ради № 125-41/VI від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя».
28. Пунктом першим оскаржуваного рішення Нікопольська міська рада вирішила: затвердити містобудівну документацію «Проект внесення змін до генерального плану міста Нікополь Дніпропетровської області» з розрахунковим періодом до 2036 року, заходи з реалізації генерального плату з внесеними змінами та зміни меж міста.
29. Пунктом третім оскаржуваного рішення: зобов`язано структурні підрозділи виконавчого комітету Нікопольської міської ради, підприємства, їх об`єднання, установи та організації, незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи з будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту, здійснюють окремі види господарської діяльності у будівництві та землекористуванні, дотримуватись положень генерального плану міста Нікополь з внесеними змінами згідно діючого законодавства України.
30. З клопотання позивача вбачається, що підставами його заявлення є відсутність екологічної експертизи, як складової містобудівної документації, втручання у право здійснення місцевого самоврядування на території Червоногригорівської об`єднаної територіальної громади.
31. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідач на підставі оскаржуваного рішення, здійснює заходи щодо змін меж міста, з включенням до території міста земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності Червоногригорівської селищної ради.
32. Відповідачем до відзиву на позов надано частину матеріалів Проекту внесення змін до генерального плану, згідно із якими, зокрема:
- передмова: затверджений у чинному порядку проект є обов`язковим документом для всіх організації та установ, які здійснюють будівництво на території міста;
- підрозділ 2 «Архітектурно-планувальна організація території» Розділу ІV «Архітектурно-планувальні рішення»: проектом внесення змін до генерального плату передбачено збільшення площі всіх перелічених функціональних зон за рахунок переважно незабудованих територій в межах міста і земель суміжних Менжинської (232,2 га) і Придніпровської (982,6 га) сільських рад;
- підрозділ 7 «Існуюче та проектне використання території» Розділу ІV «Архітектурно-планувальні рішення»: проектом внесення змін до генерального плату передбачено збільшення території міста на 568 га за рахунок земель суміжних Менжинської (126,8 га) і Придніпровської (441,2 га) сільських рад, зокрема, території Придніпровської селищної ради, що приєднується до міста: садові товариства 70,5 га, існуючі промислові, комунально-складські та сільськогосподарські підприємства 41,4 га, кладовища (існуючі) 24,2 га, кладовища (проектні та відвід) 23 га, дороги, вулиці, проїзди 54,7 га, зелені насадження спецпризначення 115,2 га, сільськогосподарські землі 112,2 га, разом 441,2 га;
- підрозділ 1 «Еколого-містобудівне обґрунтування (стан навколишнього середовища)» Розділу VІ «Заходи з охорони навколишнього природнього середовища»: у відповідності до статті 13 Закону України «Про екологічну експертизу» та постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2001 № 142 генеральні плани не відносяться до об`єктів, що становлять підвищену екологічну небезпеку. Екологічна експертиза проводиться у складі «Порядку проведення експертизи містобудівної документації» відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2000 № 1577, а також листа Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 02.09.2004 № 9163/21-10.
33. Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить із того, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
34. Селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, іншими законами та Законом України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).
35. Територіальна громада це - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.
36. Територія територіальної громади це - нерозривна територія, в межах якої територіальна громада здійснює свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення відповідно до Конституції і законів України, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.
37. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
38. Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.
39. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
40. Відповідно до статті 21 Закону № 280/97-ВР, обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно з Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.
41. З огляду на викладені норми права, заявлені позовні вимоги, підстави клопотання про забезпечення позову, із врахуванням того, що заходами забезпечення позову в адміністративній справі є заходи, спрямовані на забезпечення майбутніх інтересів позивача, які пов`язані із правами, за захистом яких позивач звернувся у такій адміністративній справі, та компетенцією позивача як суб`єкта владних повноважень, суд вважає обґрунтованим заявлене клопотання.
42. Відповідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, та статтею 5 вказаного Закону встановлено, що вимоги містобудівної документації є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами містобудування.
43. Отже, затверджена містобудівна документація має статус обов`язкової для всіх суб`єктів містобудування.
44. За загальним правилом, вимоги, які пред`являються до основного документу, пред`являються і до документу про внесення змін до основного документу.
45. Законом України «Про екологічну експертизу» від 09.02.1995 № 45/95-ВР, введеним в дію з дня опублікування - 21.02.1995, який втратив чинність з 18.12.2017, протягом всього часу його чинності, було передбачено, що державній екологічній експертизі підлягають проекти генеральних планів населених пунктів (пункт 2 частини першої статті 14).
46. Позивач заявляє про непроведення екологічної експертизи Проекту.
47. З наданих матеріалів не вбачається проведення екологічної експертизи Проекту, розробленого у 2011-2012 роках.
48. Непроведення екологічної експертизи вбачається з тексту Проекту, наданого відповідачем, при цьому вказане непроведення обґрунтовується постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2000 № 1577, яка втратила чинність згідно постанови від 20.05.2009 № 522.
49. Суд враховує обмеження, встановлене частиною п`ятою статті 151 КАС України, та правові висновки Великої Палати Верховного суду, висловлені у постанові від 18.12.2019 у справі № ЗП/9901/4/19, відповідно до якої у розумінні частини п`ятої статті 151 КАС України, якщо нормативно-правовий акт, його дія чи бездіяльність у відношенні до конкретної особи відверто, неприховано, очевидно порушує чиєсь право чи інтерес, або, коли із зіставлення змісту такого акта із положеннями закону буде виявлена виразна її протиправність, то за наявності цих підстав процесуальний закон, як виняток, дозволяє через захід забезпечення позову зупинити дію такого нормативно-правого акта.
50. З врахуванням того, що Закон України «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17.06.2004 № 1808-IV не поширюється на регулювання відносин, пов`язаних із проведенням екологічної експертизи, а проекти генеральних планів населених пунктів на час прийняття оскаржуваного рішення передбачали наявність екологічної експертизи, та оскільки затвердженим Проектом внесення змін до генерального Плану міста Нікополь збільшено територію міста на 441,2 га за рахунок земель Придніпровської (Чорвоногригорівської) сільської ради, тобто оскаржуване рішення зачіпає права та компетенцію позивача, з урахуванням того, що оскаржуваним рішенням (пункт 3) зобов`язано невизначене коло осіб враховувати таке рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання про забезпечення позову.
V. ВИСНОВОК СУДУ
51. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання про забезпечення позову.
52. Заявлені позивачем заходи забезпечення не виходять за межі позовних вимог, є адекватними та співмірними з позовними вимогами.
53.Вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи.
54. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 264, 265 КАС України, суд, -
55. Клопотання Червоногригорівської селищної ради про забезпечення позову у справі № 160/7600/20 задовольнити.
56. Вжити заходи забезпечення адміністративного позову у справі № 160/7600/20.
57. Зупинити дію рішення Нікопольської міської ради № 125-41/VI від 31.01.2014 «Про затвердження містобудівної документації м. Нікополя» до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 160/7600/20.
58. Копію ухвали направити учасникам справи.
59. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба